EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
A SHAU-DALEN, VIETNAM. 1968
Satan!
Inkommande!
Ingen tid, tjejer. Vietcong ringer!
Har du lera i öronen? Klä dig!
Jag är inte...
Kriget väntar inte medan du sminkar dig. Chaz, hjälp till.
Skaffa honom byxor! Sätt fart!
Tror du jag badar i tid? Ge honom ett vapen!
Titta inte på mig, ta på byxorna!
Kom du precis?
Ja.
-Det är galet, jag vet. -Ja.
Du vänjer dig.
Jag heter Dave.
Klaus.
Upptaget.
Bra. Du är vaken.
Vi måste prata.
Du, jag och de andra. Möt mig i vardagsrummet.
Typ nu.
Det låter jättekul, men mitt schema är redan fullt.
Jag har inte tid. Världen går under om tre dagar.
Tre dagar?
Det var det Fem sa.
Den jäveln sa nåt om apokalypsen, minns jag nu.
Han glömde bara berätta hur snart.
Kan vi lita på honom? Har ni märkt att Fem är lite...
Vår lilla psykopat.
Han var trovärdig.
Om han inte försökte förhindra en apokalyps skulle ingen jaga honom.
Är det därför de jagar honom?
Vad har Fem sett?
Han såg oss alla slåss mot den som var ansvarig.
Det här är planen. Vi går igenom pappas forskning...
-Hallå där... -Vänta en sekund.
Vad hände första gången?
Vad är det du inte berättar?
Kom igen, fram med det.
Vi dog.
Vad sa du?
Jag sa att vi dog.
Säg det inte.
Säg vad? Nyp mig, jag måste drömma.
Dra åt svångremmen, Hazel. Det är bara en dag.
Vilken lättnad. Det var för bra för att vara sant.
Det blir värre.
"Kontraktet på Nummer Fem avslutat. Invänta instruktioner."
Nummer Fem har tydligen kommit överens med Kommissionen.
Lät de honom komma undan så lätt?
-Det verkar inte vettigt. -Jo. Han är en legend.
Och vad är vi? Kattskit?
-Arbetsbin. -Bäst vi börjar surra.
Nästa jobb som kommer måste vi vinna.
-Vi måste visa att vi kan än. -Va?
Där har du ditt problem. Nästa rörpost, nästa jobb, nästa...
Det blir inget nästa om vi inte hittar portföljen.
-Punkt. -Vem bryr sig.
-Vem bryr sig.
Jag går och köper nåt sött.
Ja, ja.
"Eliminera Hazel."
Jag måste erkänna, Nummer Fem,
att under tiden jag varit här, har jag aldrig träffat nån som du.
Hazel och Cha-Cha är förvisso skickliga, men,
de ser inte helheten.
Ditt mod, din initiativförmåga, det påminner mig om mig själv,
om...jag får vara så förmäten.
Om det går bra för dig här,
skulle du kunna bli en bra efterträdare.
Jag vill diskutera min familjs säkerhet så fort du har möjlighet.
Och även återställandet av min kropp.
Så framfusig.
Det är uppfriskande, det erkänner jag.
Men lugn, Fem. Allt har sin tid.
Nu när du gått med på att arbeta för oss,
har vi all tid i världen.
Kommissionen strävar efter att hålla balansen
mellan händelsers tidslinje och mänsklighetens fria vilja.
Portföljen ingår inte längre i din utrustning.
Du tillhör ledningen nu.
Du är en av oss.
Alla på den här våningen är uppdragsledare,
som alla ansvarar för en händelse i taget.
-Så många de är. -Imponerande, va?
Att vara en del av något så stort.
Kom nu.
När någon väljer fel väg
och tidslinjen förändras, får kommissionen en rapport
från fältagenterna på plats.
Dessa fältrapporter sorteras och tilldelas en uppdragsledare.
De avgör om någon behöver...
...avlägsnas från ekvationen för att försäkra att det går enligt planerna.
Baserat på den bedömningen, skickas instruktioner via rörpost till...
...rum-tidsmördare som du var tidigare, Nummer Fem.
Några undringar?
Ja.
Vem var min uppdragsledare?
Du pratar om apokalypsen.
Fem, det här är Dot.
Dot ansvarar för allt som rör apokalypsen.
Det var Dot som först uppmärksammade din närvaro i 2019.
Inget illa menat.
Du gav oss verkligen en del att göra.
Du överlistade två av våra bästa rum-tidsmördare.
Om det inte visar ledarpotential...
...så vet inte jag.
Jag misstänker...
...att du gillar utmaningar, Fem.
Därför har jag gett dig ett väldigt komplicerat första fall.
Synd att Joseph Spah beslöt sig för att inte sabotera bensintanken.
Det hade varit lättare.
Hur som helst,
om du har frågor,
sitter jag bakom dig.
Varför gör jag det här?
För att det är viktigt.
Det känns som att varje gång jag träffar dem
-förlorar jag en bit av mig själv. -Inte nu när du har mig.
Sonny till din Cher, jordnötssmöret till din gelé.
Vanya, du fick förstastolen.
Det är en enorm bedrift. Det åstadkom du själv.
Det är rätt att bjuda dem till konserten.
De måste få se hur talangfull du är.
Okej, Sonny.
Vi gör det.
Husans lediga dag?
Som barn kallade vi henne mamma.
Var är alla?
Varför är inte du med?
Det gällde alltid The Umbrella Academy. Jag dög inte, så...
Oj.
Leonard.
Leonard, kom.
-Är det bara vi? -I huset?
-Eller världen? -Utanför huset.
-Alla dog. -Hej.
Vad pågår?
Familjeangelägenheter.
-Och ni inkluderade inte mig. -Så var det inte. Vi...
-Låt inte mig störa. -Vänta.
-Jag berättar sen när vi är ensamma. -Bry dig inte.
Det gör inte jag.
-Det är inte rättvist. -Rättvist?
Att vara er syster är inte rättvist.
Jag har uteslutits så länge jag kan minnas.
Jag skyllde på pappa, men han är död.
Det är ni som är skitstövlarna.
Aj.
Vanya, vänta. Jag glömde min jacka.
Jag kan inte gå tillbaka.
Gå före, jag kommer ikapp.
-Jag ska förklara för Vanya. -Vi hinner inte.
Vi måste hitta orsaken till apokalypsen.
Det finns mängder av möjligheter. Kärnvapenkrig, asteroider.
Men det handlar nog om månen. Eller hur?
Pappa skickade ju dit mig.
Jag gav honom dagliga uppdateringar och skickade fältprover.
Vi måste hitta hans forskningsarbete.
Vänta lite. Vi dog första gången vi bekämpade det här,
-minns ni? -Klaus har skrämmande nog rätt.
-Varför skulle vi lyckas nu? -Fem.
Han saknades sist.
Vi var inte samlade.
Nu har vi samlat våra styrkor. Det är det som krävs.
Så var är Fem nu?
Han hade en plan för att ändra tidslinjen.
-Han kommer snart. -Jag tar Hazel och Cha-Cha.
Vad då, nu?
Absolut. Det blir mörkare varje minut.
Vänta, Diego.
-Jag vet att du vill hämnas din vän... -Hon var mer än en vän.
Om jag ska dö, måste jag döda de där jävlarna först.
Du ser sjuk ut.
Varför säger du så? Jag mår toppen.
-Du är inte ensam. Jag vet... -Sluta få det att handla om dig.
Klaus?
-Klaus? -Ja! Förlåt.
Tänker du också ge upp på världen?
Det kan man säga. Ja.
Är det så?
Det gör dig inget att vi ska dö?
Helt otroligt.
Det blir bara vi.
Inte du också.
Jag måste tillbaka till LA.
Om det slutar så här måste jag vara med min dotter.
Du sa det själv.
Vi behöver hela akademins styrka för att ens ha en chans.
Jag är ledsen, Luther.
Hur kunde jag vara dum nog att gå dit igen?
Jag borde inte ha tvingat dig.
Det är mitt fel, jag ville att de skulle bli stolta över mig.
Hur kunde jag tro mig vara värdig deras uppmärksamhet?
Ingenting är nånsin viktigare än deras heliga rädda världen-skitsnack.
-Vanya! -Vad?
Vad är det som händer?
Du händer.
Lägg av. Det är galet.
Det såg ut så där innan.
Det är en slump.
Leonard, det är omöjligt.
Kom nu. Jag bor närmare.
Skit också.
Hej.
Kan du hjälpa till?
Visst. Jag knyter det där om du binder fast mig.
Ursäkta?
Sist jag var nykter var när missfostren hade bundit mig i motellrummet.
Oj. Du är verkligen skadad.
Varför? Det är du som alltid säger: "Du måste bli nykter."
-Det finns bättre sätt. -Inte för mig.
Jag behöver nån som inte ger mig nåt val.
-Visst. -Okej.
-Kan du hjälpa mig? -Ja.
Okej.
Hejsan, Fem.
Hur går det?
Jag behöver tystnad för att avsluta det här.
Okej.
Några av oss ska äta lunch och jag undrade om...
...du var upptagen.
Hejdå.
Det där är inte rutinenligt.
Fem.
Det här är Gloria.
Gloria är den kanske viktigaste kuggen i vårt maskineri.
Gloria,
det här är Nummer Fem.
Har man sett på maken.
En dödlig liten prick.
Skönt att vi avslutade kontraktet på dig.
Ditt rykte föregår dig.
Och du tycks utöka det här.
ELIMINERA KARL WEBER
Karl Weber.
Säg mig,
varför just stackars Karl?
Karl Weber är slaktare i butiken där kapten Ernst A Lehmann
köper söndagsstek.
Om Karl dör så ärvs butiken av sonen Otto, som...
...aldrig tvättar sina händer.
Han är den som ger kaptenen sin stek.
-Han blir matförgiftad. -Och kommer sent till jobbet.
Vilket försenar avresan.
För att ta igen tiden, flyger Hindenburg igenom en väderfront
med elektricitet och fukt.
Den statiska elektriciteten i skeppet gör det till en krutdurk.
Små gnistor från motorn...
Och sen har vi...
Ni har säkert hört att mr Fem har visat sig vara
lika vass med pennan som han var med svärdet.
Låt hans insats bli en inspiration för er alla.
Herb! Hur länge har du jobbat på Lusitania?
Låt mig se...
Ursäkta?
-När jag började... -Jag hör inte.
Jag hör fortfarande inte.
Gene, kan vi prata innan du går på lunch?
Gutenberg tycks ha ändrat sig angående tryckpressen.
APOKALYPSEN
Fan.
Hur går din första dag?
Enastående.
Skönt att höra.
Jag har bränt min rugae.
Har du bränt din rugae?
Rugae?
Åsarna i gommen som hjälper till att föra maten till matstrupen.
Jag är på flytande diet i två dagar, därav maratonurineringen.
Om en kugge felar fungerar ingenting som det ska.
Vet du, vi värderar
integritet högst av allt på det här kontoret.
Tillit är väsentlig, och den tilliten
byggs upp över tid.
Om den skulle brytas,
agerar Kommissionen snabbt och obarmhärtigt.
Och effektivt, vilket du av alla säkert uppskattar, Nummer Fem.
Jag är småhungrig. Har du ätit lunch?
Inte än.
Toppen. Vad sägs om att äta lunch med mig på mitt kontor?
Du kan äta fast föda och jag kan önska
att jag vore du.
Det låter bra.
Finns portföljen här?
Kommissionen sa det.
Ja, då så.
Snacka om ödemarker.
-Vad gör du? -Jag knyter min sko.
Får jag fråga en galen fråga?
Visst, kör.
Skulle det vara så hemskt om vi inte hittade portföljen?
Ja.
Du vet vad som skulle hända.
De skulle jaga oss. Vad är det med dig?
Jag är trött på att bli tillsagd vad jag ska göra.
Tänk att få döda den man vill och inte den Kommissionen beordrar?
Vi glömmer portföljen.
Vi kan väl stanna här?
Har du glömt att "här" inte finns om några dagar?
Vi kanske borde stoppa det.
-Stoppa vad? -Du vet.
Det går inte.
-Nummer Fem kom tillbaka. -Han misslyckades.
Han jobbar på Kommissionen. Det här är oundvikligt.
Vårt enda val är att följa order.
På nåt sätt får de tag på en.
Hem, ljuva hem.
Japp.
Du.
-Är du hungrig? -Jag kan äta.
Du kan väl gå och vila?
Jag fixar lite hämtmat.
Från kinarestaurangen, Samurai Gardens.
Kung pao-kyckling, extra stark.
Okej. Det låter bra.
Tack.
Toppen.
Kommer snart.
Nycklar.
Allt väl, herr Luther?
Var är de?
Lådorna, rapporterna, proverna?
All min korrespondens från månen?
Ja, jag vet inte...
-Din far var hemlighetsfull... -Sluta, Pogo!
Du vet allt pappa gjorde.
Va?
Slugt, gamle man.
TILL: PAPPA FRÅN: LUTHER DAG 125 - DAG 150
Han öppnade dem inte ens.
Varför inte?
Din far var många saker.
Men inte rättfram.
Efter din olycka ville han ge ditt liv mening, herr Luther.
Han trodde det här var enda sättet.
Att dumpa mig på månen i fyra år?
Jag dög inte som Nummer Ett. Det var problemet.
Var jag inte bra nog?
-Skickade han bort mig? -Nej, så var det inte...
Lämna mig ifred.
-Herr... -Nu, tack!
Ut!
Jag har förberett en...
...festmåltid.
Var fick du tag på de där?
Mina metoder måste förbli hemliga.
Du är inte den enda med hemligheter.
Bara så du vet.
Och...
...en sak till.
Det här...är till dig.
Tycker du...
Tycker du om det?
Jag ska aldrig ta av det.
Jag glömde nästan en sak.
Luther Hargreeves, vill du dansa med mig?
Nummer Ett?
Nummer Tre!
Det här är oacceptabelt beteende.
Ni vet båda att skoj och lekar hör till lördagar mellan 12 och 12:30.
-Vi skulle... -Kom aldrig hit igen.
Förstår ni mig?
Aldrig!
-Jag hatar det här rummet. -Det hjälpte mig att bli hög.
Jag länsade det på allt värdefullt när pappa kolade.
Så där ja, hårdare och högre.
Okej.
Om du får stånd så drar jag.
Världen går under och då vill du bli nykter.
Missförstå mig inte, det är bra.
-Jag trodde du skulle ta allt som finns. -Tanken har slagit mig.
Men det är nåt jag måste göra och det funkar bara när jag är nykter.
Ska du frammana den du förlorat?
Vad hette hon?
Han hette Dave.
Vi tjänstgjorde tillsammans i A Shau-dalen
på berget Hukande vilddjuret.
Han måste ha varit speciell, som stod ut med alla dina idiotier.
Ja.
Ja, han var...
Han var snäll och stark och sårbar och...
...vacker.
Vacker. Och jag var...
...dum nog att följa honom hela vägen till fronten.
-Slogs du i skiten? -Jajamän.
Varför tillät de det?
Tillät? Kriget krävde kroppar. Snälla.
Inklusive hans.
Titta på oss.
Lite broderlig kvalitetstid innan världen går under.
Lika bra det.
-Alla jag gillar är redan döda. -Så var det, ja.
Poliskvinnan.
Ja.
Och mamma.
Jag svek dem båda.
Här är jag nu.
Ensam med dig.
Fan.
Vad?
Jag måste kissa.
Tack, killar. Som ni kan se, mystiska skador på flera fordon
och lyktstolpar uppstod idag här i innerstaden.
Förmodligen en påverkad förare.
Ni får alla detaljer ikväll...
Tack.
Är du okej?
Jag mår bra.
Okej.
Ja, det är säkert mycket att ta in.
Tanken på att du haft dessa krafter inom dig, vilande.
Förmågan att böja lyktstolpar?
Ditt humör förändrade saker.
Regnet upphörde. Jag såg det.
Det var inte jag. Förlåt om jag gör dig besviken.
Det kan du inte ens om du vill.
Men om du gjorde det. Om det var du,
är det underbart.
Det är kraftfullt.
Även om det vore sant skulle allt jag vet om mig själv förändras.
Allt jag nånsin fått höra.
Tror du att din far visste?
Lägg av. Inte en chans.
Då hade jag varit med i akademin.
Synd att du fick det vanliga syskonet.
Jag skulle inte kalla dig vanlig.
Vi löser det, tillsammans.
Mitt liv är så underligt.
Jag gillar underligt.
Uppenbarligen.
Det var därför Phil gjorde sig av med ärkehertigen.
Efterrätt?
Efter att ha ätit en dålig bakelse i apokalypsen avstår jag efterrätt.
Snälla, för min skull.
Hur smakar det?
Som 1950-talet?
Helt rätt.
Vår avdelning för metafysik kom på ett sätt
att destillera ett helt decennium till en karamell.
Den här är baserad på
"Kolahunden",
Amerikas favorit 1955.
Enastående.
Det gläder dig nog att veta att den avdelningen
ska skapa din nya kropp.
Nu minns jag, jag har nåt till dig.
Carla?
Ja?
Kan du komma in med lådan.
Givetvis.
Varsågod. Öppna den.
Kläderna gör mannen, Fem.
Visst blir det skönt när de faktiskt passar?
Snart, jag lovar.
De arbetar med din kropp i detta nu.
Tack.
Det är en fin gåva.
Är det en kinesisk eldkastare?
Skarpsynt.
Krig. Ett fascinerande koncept.
En tillfällig lösning på en permanent brist hos mänskligheten.
Det är lättare att se med lite distans.
Det här är sånt jag samlat ihop under mina resor.
M26-granater från Vietnamkriget.
Och det här
är nog det mest anmärkningsvärda.
Min Walther-pistol. Precis den som Hitler sköt sig med.
Vi ska inte ta med oss såna här saker, men...
...han behövde den inte längre.
Känn...
...hur perfekt balanserad den är.
Jag har en del jag vill prata om.
Förslag för att förbättra Kommissionens rutiner.
Du rör redan om i grytan.
Det beundrar jag.
Låt höra.
Berätta!
Gloria.
Rörpost-operatören.
Borde inte uppdragsledare skicka sina egna meddelanden?
Det är en god tanke.
Det är det.
Men alla älskar Gloria. De skulle aldrig förlåta mig.
Hon har tillhört Kommissionsfamiljen i åratal...
...och hon går snart i pension.
Förlåt att jag avbryter. Kan vi talas vid i enrum?
Självklart.
Plikten kallar.
Vi fortsätter sen, Fem.
Visst. Får jag?
Varsågod.
Hej.
Så...
...jag fick inget flyg förrän ikväll. Jag kan inte bara sitta här.
Jag åker till flygplatsen ändå.
Jag ville bara säga hejdå.
Luther?
Jag hittade pappas forskning från mitt uppdrag på månen.
Vartenda paket var oöppnat.
Varför skulle...
Han brydde sig aldrig om vad jag gjorde där uppe.
Fyra år av mitt liv.
En lögn.
Vilket as.
Jag är inte rätt person att stoppa apokalypsen.
Luther. Säg inte så.
Världen behöver en ledare.
Inte mig.
Pappa visste, nu vet jag det. Jag har fått nog.
Får jag visa dig nåt?
Vad? Vad är det?
Följ med mig.
Har du nåt bättre för dig?
-Jag fattar inte att den står kvar. -Inte jag heller.
Jag trodde han rev den efter att han hittade oss.
Vad gör vi här?
Vi avslutar festmåltiden.
-Aj. -Oj.
Oj. Okej.
Så ja.
Jag ska bara...
...sätta mig.
Försiktigt.
Vi är inte barn längre.
Kan du stänga av din cyniska hjärna en sekund?
Det här kan vara sista gången vi...
Oj.
Är det här...
Japp, det är de.
Skål.
-Förlåt. -Nej, förlåt mig.
Åh nej, skit också!
Gud.
Ja.
Vi är inte barn längre.
Det har klarat sig bättre än läsken.
Du skulle aldrig ta av det.
Men det gjorde jag.
Vet du,
nu när pappa inte kan hindra oss kan vi gå vart vi vill,
i huset, på gården...
Ut i världen.
Du har rätt.
Ska vi dra?
Ja. Jag har lite tid över.
Kom.
Jösses.
Herregud.
Jisses. Okej.
ELIMINERA HAZEL
Jag är trött på att ta order.
Vi kan väl glömma portföljen och stanna här?
Syltmunkarna är klara om fem minuter.
Vänta utanför. Jag ropar när de är klara.
Den jäveln.
-Jag tror att det här var en dålig idé. -Vänta.
Nej, jag borde ta en sista dos, trappa ner lite.
Jag kommer strax.
-Knappast. -Det funkar inte så.
Nej. Sitt ner.
Diego, lyssna på mig.
Bara lyssna.
Sätt dig, för fan.
Sätt dig. Såja.
För helvete, Diego.
-Helvete! Sluta! -Nix.
-Sluta. -Nej.
Lyssna på mig.
Jag kan frammana henne åt dig.
-Patch! -Sluta.
Använd inte hennes namn på det viset.
Släpp mig.
Du kan inte frammana nåt förrän du är ren.
Snälla...
Jag vill inte se henne förrän jag begravt dem som dödade henne.
Snälla.
Snälla, Diego.
Det här är för nästa gång.
Spyor, piss, vad du än behöver. Förstått?
Diego.
Kom tillbaka! Din skitstövel!
Laddat och klart, se upp!
Satan i gatan, det var nära. Eller hur, Dave?
Dave?
Fältläkare!
Dave, titta på mig.
Fältläkare!
Titta på mig, du.
Stanna hos mig, Dave.
Nej!
Nej.
Jag behöver en fältläkare!
Mamma?
Hej, Diego.
Hur kan du...
...gå omkring?
Jag tar ett steg i taget.
Hur gör du?
Mamma, jag...
Vad är det sista du minns?
Få se...
Den 21:a mars. Solen gick ner 19:33. Månskäran var tilltagande.
-Vi åt kyckling, ris och morötter. -Det var en vecka sen.
Minns du nåt annat?
Nej.
Det är väl lite konstigt.
Undrar vad det är för väder. Det vore trevligt att gå till parken.
Pappa lät dig aldrig gå ut.
Din pappa är inte här längre.
Du får göra vad du vill, mamma.
Nu börjar det likna nåt.
Den killen känner jag igen.
Killen som just åt tio korvar?
Killen som inte behöver ett uppdrag för att leva.
En del av mig önskar att...
...jag kunde säga åt alla att njuta medan de kan.
Jag önskar att jag inte visste.
Ja. Förlåt för det.
Det är bara...
...alla "om" spökar lite, du vet?
Undrar vad som hade hänt om jag stannat.
Jag undrar vad som hänt om jag åkt.
Jag slösade så mycket tid på att tro på pappa
och att jag kunde rädda världen.
Vi kan inte gå tillbaka.
Trots allt är jag...
...tacksam mot honom.
Utan honom hade vi aldrig träffats.
Du är den enda som vet vem jag är och ändå tycker om mig.
Jag måste till flygplatsen och hem till Claire.
Hejdå, Luther.
-Allison, vänta. -Jag kan inte. Mitt flyg.
Allison Hargreeves,
vill du dansa med mig?
Du är den raraste, snällaste man jag vet.
Om det nu inte är uppenbart,
så har jag jämfört alla män med dig.
Det här borde ha hänt för länge sen.
Jag är en idiot.
Nej, det är du inte.
Om vi åker nu, hinner vi med flyget.
Vi?
Gloria, Hanteraren är Fem på spåren.
Skicka det här till Hazel och Cha-Cha.
-Omedelbart. -Okej.
Vilka är det?
UPPDRAG: SKYDDA HAROLD JENKINS
TILL: CHA-CHA ELIMINERA HAZEL
TILL: HAZEL ELIMINERA CHA-CHA
Du vet att det inte är så det går till.
Var är Gloria?
Vet inte. Jag hittade henne inte.
Du har visat dig vara en besvikelse.
Du kan inte förändra det som komma skall.
Jag tycker verkligen att det är udda att du
inte kan släppa den här fantasin.
Du är en pragmatiker av rang.
Du hör hemma här hos oss.
Jag hör inte hemma nånstans, tack vare dig.
-Du gjorde mig till mördare. -Du var redan en mördare.
Jag gav dig bara vägledning.
Pappa gjorde fel som låste in dig i alla år.
Jag borde ha sagt nåt.
Det borde vi alla.
Det finns nåt annat som måste sägas.
Pogo och jag har ljugit.
För er alla.
Vakter.
Vakter till rörpostrummet.
Jag slänger in det i torktumlaren.
NUMMER SJU
OBEGRÄNSAD, OKONTROLLERBAR, FARLIG. BÖR FÖRBLI EN HEMLIGHET.
MEDICINERING FÖR ATT HÅLLA HENNE LUGN.
Överträdelse i rörpostrummet. Vakter till rörpostrummet.
Varför så bråttom?
Vi har ju precis börjat.
Klaus.
Åh! Herregud.
Jag gjorde det. Det fungerade.
Dave!
Är det verkligen så här du vill att din rapport slutar?
Är det slut så är det.
Du kan inte fortsätta så här. Vi vet båda att du har en gräns.
Jag har räddat dig från ett liv i ensamhet.
Du är skyldig mig.
Jag har en skuld.
Men inte till dig.
Fan.
Hallå, vad...
Vänta. Alla dog när vi försökte förhindra det första gången.
Minns du?
-Klaus har rätt. -Varför skulle vi vinna nu?
Jösses!
Är jag fortfarande hög, eller ser ni honom också?
Fem, var har du varit?
Är du okej?
Vem gjorde det här?
Irrelevant.
Apokalypsen inträffar om tre dagar.
-Enda chansen att rädda världen är vi. -The Umbrella Academy.
Inklusive mig, givetvis.
Så om ni inte får ordning på era liv och skärper er, är det kört.
Så pappa utnyttjade oss.
Ska det få avgöra vilka vi är?
Nej.
För att ge oss en chans att överleva har jag med mig en ledtråd.
Jag vet vem som orsakar apokalypsen.
Honom måste vi stoppa.
Harold Jenkins?
Vem fan är Harold Jenkins?
Undertexter: Victoria Heaps