‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בשעה השביעית של הראשון באוקטובר 1989,‬
‫אישה כרעה ללדת.‬
‫מר ג'נקינס, זה הבן שלך.‬
‫זה לא היה יוצא דופן כלל.‬
‫שיאו של הריון ממוצע.‬
‫הרולד.‬
‫הילד היה רגיל בכל המובנים.‬
‫למרבה הצער עבור העולם‬
‫נסיבות הגידול שלו‬
‫היו רחוקות מלהיות רגילות.‬
‫לחץ דם 80 על 30.‬
‫זהירות!‬
‫הצילו, הרולד.‬
‫עזור לנו.‬
‫אל דאגה, אקדמיית המטרייה.‬
‫אני אציל אתכם מדוקטור טרמינל הרשע.‬
‫באנג!‬
‫הרולד...‬
‫תניח את הבובות המטופשות ותביא לי בירה.‬
‫ותזדרז עם זה.‬
‫מהר יותר!‬
‫- מהדורה מוגבלת‬ ‫סר רג'ילנד הרגריבס -‬
‫- אקדמיית המטרייה -‬
‫- ספייס-בוי -‬
‫תסלחי לי. אני המעריץ הכי גדול שלך.‬
‫היי, אתה לא אמור להיות כאן.‬
‫תחזור מאחורי המחסום!‬
‫פשוט...‬
‫נולדתי באותו יום כמו ילדי האקדמיה.‬
‫אני חושב שאני כמוהם. אני חייב להיות.‬
‫לא ממש הבנתי מה הכוח שלי... עדיין.‬
‫אבל אולי בעזרתך נוכל לגלות.‬ ‫-אין לך שום כוח.‬
‫לעולם לא יהיה לך כוח.‬
‫עכשיו לך הביתה.‬
‫לא, בבקשה, פשוט... אני...‬
‫אתה חייב לתת לי להישאר. באתי מרחוק.‬
‫בבקשה אל תכריח אותי לחזור.‬ ‫-עצה קטנה ממני, ילד.‬
‫לא כולם בעולם הזה יכולים להיות בעלי כוחות.‬
‫מרדף אחר דבר בלתי ניתן להשגה‬
‫זה מתכון לחיים מלאי אכזבה וטינה.‬
‫אז תסתלק מהרכוש שלי.‬
‫- הרגריבס -‬
‫הרולד!‬
‫תזיז את התחת שלך לכאן.‬
‫מה זה החרא הזה על הפנים שלך?‬
‫תעשה משהו שימושי ולך תביא לי עוד בירה.‬
‫מהר יותר!‬
‫- הוא קיבל 12 שנים -‬
‫ג'נקינס, הרולד.‬
‫- פרידה מרג'ילנד הרגריבס -‬
‫- לפני חמישה ימים... -‬
‫- אקס ליבריס‬ ‫רג'ילנד הרגריבס -‬
‫- משימה חדשה: הגנו על הרולד ג'נקינס -‬
‫הרולד ג'נקינס?‬
‫מי זה לעזאזל הרולד ג'נקינס?‬
‫אני לא יודע...‬
‫עדיין.‬
‫אני כן יודע שהוא האחראי לאפוקליפסה.‬
‫אז אנחנו חייבים למצוא אותו.‬
‫וזה חייב להיות עכשיו.‬
‫איך הוא קשור למה שעומד לקרות?‬
‫אני לא יודע.‬
‫חכה, אז אתה רק יודע את שמו?‬
‫זה הכל?‬
‫זה מספיק.‬
‫כנראה שיש עשרות הרולד ג'נקינס בעיר.‬
‫אם כך, אז כדאי שנתחיל לחפש.‬
‫לא, זאת אשמתי.‬
‫רק רציתי שיתגאו בי פעם אחת.‬
‫איך יכולתי אפילו לשער‬ ‫שאני ראויה לתשומת לבם?‬
‫שום דבר אף פעם לא מספיק חשוב‬ ‫ליד החשיבות העצמית שלהם‬
‫סוף העולם, בולשיט.‬
‫וניה!‬ ‫-מה?‬
‫מה קורה פה לעזאזל?‬
‫את קורית.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני היחידה כאן שמפקפקת בזה?‬
‫אני מתכוונת, בדיוק איך אתה יודע‬ ‫את כל זה על מה-שמו?‬
‫הרולד ג'נקינס. את יודעת, המטורפים האלה‬ ‫במסכות שתקפו את הבית?‬
‫כן, אני חושב שאני זוכר את החבר'ה האלה.‬
‫כן, אלה שתקפו אותנו בזמן שאתה השתכרת.‬
‫כן, הם. הם נשלחו על ידי הנציבות‬ ‫כדי למנוע ממני לחזור‬
‫וכדי למנוע את קץ החיים על פני כדור הארץ.‬ ‫-מי?‬
‫המעסיקים הקודמים שלי.‬
‫הם מפקחים על הזמן והמרחב כדי לוודא‬
‫שכל מה שאמור לקרות... קורה.‬
‫הם מאמינים שהאפוקליפסה‬ ‫מגיעה בעוד שלושה ימים.‬
‫אז הלכתי למפקדה‬
‫ועצרתי הודעה שנועדה עבור המטורפים האלה.‬
‫"הגנו על הרולד ג'נקינס."‬
‫אז הוא חייב להיות אחראי לאפוקליפסה.‬
‫למה אתה מתכוון‬ ‫"מגנים על הזמן והמרחב"?‬
‫העור שלי בוער.‬
‫יש לך מושג כמה מטורף זה נשמע?‬
‫את יודעת מה עוד מטורף?‬
‫אני נראה כמו ילד בן 13.‬
‫קלאוס מדבר עם המתים, ולות'ר חושב‬ ‫שהוא מרמה את כולם עם המעיל הזה.‬
‫הכל בנוגע אלינו מטורף, כך תמיד היה.‬
‫יש משהו במה שהוא אומר.‬
‫לא בחרנו בחיים האלה,‬ ‫אנחנו פשוט חיים אותם.‬
‫למשך שלושת הימים הבאים, בכל מקרה.‬
‫אבל בפעם האחרונה שניסינו לעצור את זה,‬ ‫כולנו מתנו.‬
‫למה שהפעם זה יהיה שונה.‬ ‫למה שלא אלך הביתה לבת שלי?‬
‫כי הפעם אני כאן.‬ ‫יש לנו את שמו של האיש האחראי.‬
‫חבר'ה, יש לנו הזדמנות להציל את חייהם‬ ‫של מיליארדי אנשים,‬
‫כולל את של קלייר.‬
‫אתה יודע את שמה?‬
‫כן ואני רוצה לחיות מספיק זמן‬ ‫כדי שאוכל לפגוש אותה.‬
‫בסדר.‬
‫בואו נתפוס את הממזר הזה.‬
‫אני איתך כבר מהרגע שאמרת ג'רלד ג'נקינס.‬ ‫-הרולד ג'נקינס.‬
‫מה שתגיד. כבר איבדתי שני אנשים‬ ‫השבוע, אני לא מאבד אף אחד נוסף.‬
‫לות'ר?‬
‫כן, אתם תתקדמו.‬
‫אני אשאר לעבור על התיקיות של אבא.‬
‫אני עדיין חושב שזה קשור לסיבה‬ ‫שהוא שלח אותי לירח.‬
‫ברצינות? עכשיו אתה רוצה להפוך‬ ‫את קץ העולם למשהו בינך ובין אבא.‬
‫תיזהר מסכנות. זה מה שהוא אמר לי.‬
‫אתה חושב שזה צירוף מקרים?‬ ‫הכל חייב להיות קשור איכשהו.‬
‫לא, כולנו צריכים להישאר ביחד, לות'ר.‬
‫אין לנו זמן לזה.‬ ‫-בואו נזוז.‬
‫אני יודע איפה אנחנו יכולים‬ ‫למצוא את האידיוט הזה. קלאוס, אתה איתי.‬
‫כן. אני בסדר.‬
‫אני חושב שאני...‬
‫אני חושב שאוותר, אני...‬
‫לא מרגיש כל כך טוב...‬
‫לכי.‬
‫- מוטל "בר-מזל" -‬
‫"החוזה לחיסול מספר חמש הסתיים.‬ ‫המתינו להנחיה נוספת."‬
‫מן הסתם, מספר חמש הסדיר את הדברים‬ ‫עם הנציבות.‬
‫אתה חושב שהם ויתרו לחרא הקטן הזה‬ ‫בכזו קלות?‬
‫זה לא הגיוני!‬
‫בטח שכן. הוא אגדה.‬
‫ומה אנחנו? כבד קצוץ?‬
‫מה שתגידי, מה שתגידי.‬
‫אני צריך משהו מתוק,‬ ‫אני הולך לקנות מהמכונה.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. בסדר.‬
‫אלוהים.‬
‫לעזאזל.‬
‫לחילוץ מיידי, חסל את צ'ה-צ'ה?‬
‫אני יודע שחייב להיות לבחור הזה, ג'נקינס,‬ ‫תיעוד פלילי.‬
‫אני צריך להשיג את התיק הזה.‬ ‫-ומה בדיוק התוכנית שלך...‬
‫- משטרה -‬
‫להיכנס בצעדי ואלס ופשוט לבקש אותה?‬
‫אני מכיר את התחנה הזו היטב, אחותי.‬
‫ביליתי בה הרבה זמן.‬
‫כבול באזיקים.‬
‫מה שתגידי. זו התוכנית.‬ ‫-תוכנית?‬
‫אני פשוט אבזיק את עצמי פנימה‬ ‫ואביא את הקובץ.‬
‫לא, זה לא...‬
‫אתה לא מכיר את כל הפרטים‬ ‫של המקום הזה, בסדר?‬
‫בדיוק אתמול עשיתי את זה.‬
‫מה?‬
‫אתמול שלי, לא אתמול שלך.‬
‫זה ייקח לי שתי שניות...‬ ‫-תקשיב לי,‬
‫אתה לא נכנס לשם.‬
‫התקשרתי למישהו‬‫.‬
‫זה מה שמנהיג עושה,‬
‫הוא מוביל.‬
‫בימן!‬
‫אלוהים.‬
‫אסור לך להיות כאן.‬
‫אני צריך להסתכל על תיק.‬
‫בחור בשם הרולד ג'נקינס.‬
‫לא, אתה צריך לעזוב את העיר.‬
‫אסור לי לספר לך את זה‬ ‫אבל חושדים שאתה רצחת אותה.‬
‫לא יכול להיות שאתה רציני.‬
‫טביעות האצבע שלך היו בכל זירת הפשע.‬
‫היה לכם המון ויכוחים סוערים במשך השנים.‬
‫זה לא נראה טוב,‬ ‫זה כל מה שאני אומר.‬
‫לא ייאמן.‬
‫הסיבה היחידה שאני אומר לך את זה...‬
‫היא שאני יודע שהייתם קרובים.‬
‫אישית, אני חושב שאתה ממש קוץ בתחת.‬
‫אני גם יודע שלעולם לא היית עושה דבר כזה.‬
‫פשוט עשה לי טובה ואל תתקרב,‬
‫עד שיהיה לי יותר מידע.‬
‫בסדר.‬
‫פשוט...‬
‫אני לא יכול לעזוב בלי התיק הזה.‬
‫אתה מבין שאני עלול לאבד את עבודתי, נכון?‬
‫התיק הזה, הוא לא...‬
‫יחזיר את פץ',‬ ‫אבל זה יכול להציל חיים.‬
‫אני לא יכול להסביר לך איך...‬
‫אני פשוט צריך שתבטח בי.‬
‫הגעתם לוניה.‬
‫תשאירו הודעה ואני אחזור אליכם.‬
‫היי וניה, זו אני.‬
‫רק רציתי...‬
‫הדברים כל כך השתבשו.‬
‫כל מה שרק רציתי היה‬ ‫להיות אחות טובה בשבילך.‬
‫אני מניחה שדי נכשלתי בזה.‬
‫אבל את צריכה להתקשר אלי. בסדר?‬
‫אני אוהבת אותך אחות.‬
‫אז?‬
‫אין בעד מה.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫מה?‬
‫הרולד ג'נקינס הוא לאונרד פיבודי.‬
‫הוא אפילו לא הביט בהם.‬
‫למה הוא...‬
‫למה לא?‬
‫לות'ר!‬
‫לות'ר, אתה צריך לקשור אותי כדי שאוכל...‬
‫אתה שותה?‬
‫אני לא מאמין.‬
‫אני לא מאמין, אתה שיכור.‬
‫ופרצת את דלת ארון המשקאות של אבא.‬ ‫הוא כל כך יכעס.‬
‫תביא אותו.‬
‫את אבא. תעשה את זה עכשיו.‬
‫אמרתי לך כבר, בסדר? אני לא יכול!‬
‫חתיכת חרא!‬
‫בבקשה...‬
‫אלוהים.‬
‫לות'ר!‬
‫כמובן שניסיתי.‬
‫בסדר? אלוהים יודע שניסיתי‬ ‫אבל הוא כפי שהוא כשהיה בחיים,‬
‫עקשן כמו פרד.‬
‫הוא צריך לתת לי תשובות על מה שהוא עשה.‬
‫על זה ששלח אותי לשם.‬
‫הקרבתי הכול בשבילו, כל חיי.‬
‫מעולם לא עזבתי את הבית הזה.‬
‫מעולם לא היו לי חברים.‬
‫ובשביל מה?‬
‫לשווא.‬
‫לא.‬
‫היי, פשוט...‬
‫פשוט תירגע. בסדר? פשוט תירגע.‬
‫אני יכול לנסות שוב.‬
‫אני לא יכול להבטיח שאני מספיק נקי.‬ ‫אבל פשוט...‬
‫היי, בחייך.‬
‫מספיק עם זה. בחייך.‬
‫קדימה.‬
‫תתעודד, בחור גדול.‬
‫זה בסדר, פשוט תלך.‬
‫היי, למה שלא נמצא את האחרים?‬ ‫אני בטוח שאליסון תוכל לעזור.‬
‫אני לא רוצה אותה.‬
‫אני לא רוצה שהם יראו אותי ככה.‬
‫וחוץ מזה, אני רק אעכב אותם.‬
‫מה שהם עושים זה חשוב מדי.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אתה מספר אחת שלנו, זוכר?‬
‫"הו, קפטן, הקפטן שלי!"‬
‫זוכר?‬
‫כן, נכון?‬
‫לות'ר.‬
‫אתה יודע, דייגו צדק.‬
‫אבא שלח אותי לירח‬
‫כי הוא לא יכל לסבול את המראה שלי.‬
‫של מה...‬
‫של מה שהוא עשה לי‬
‫של מה שהפכתי להיות.‬
‫לא לא. זה לא...‬
‫לעזאזל, אבא היה כזה אידיוט עד סוף ימיו.‬
‫אתה יודע, אם...‬
‫אם יש עוד משהו...‬
‫שאני יכול לעשות, או...‬
‫אני רוצה להיות כמוך.‬
‫אני רוצה לעשות מה שאתה...‬
‫לא, אתה לא. בהחלט לא.‬
‫בחייך קלאוס. אתה תמיד נראה‬ ‫כל כך חסר דאגות ואני פשוט צריך את זה.‬
‫אני רוצה להיות מספר ארבע.‬ ‫-תאמין לי.‬
‫אתה לא רוצה את זה.‬
‫מה שאתה צריך זה פשוט‬
‫פשוט תשכב, תישן כדי שזה יעבור.‬
‫אתה תרגיש טוב יותר בבוקר. בסדר?‬
‫בסדר, אני אלך לבד.‬
‫מה? לא.‬
‫לא, לות'ר!‬
‫לות'ר אני לא יכול לתת לך...‬
‫שיט.‬
‫האם זה באמת יהיה כל כך רע‬
‫אם לא נמצא את המזוודה?‬
‫אתה יודע מה קורה לאנשים שלא ממלאים הוראות.‬
‫פשוט עייפתי מלשמוע אחרים‬ ‫אומרים לי מה עלי לעשות ולאן ללכת‬
‫זה לא יהיה נחמד להרוג את מי שרוצים‬ ‫לשם שינוי?‬
‫לא את מי שהנציבות אומרת לנו?‬
‫אנחנו נמצאים באמצע שום מקום.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫רק קושר את השרוכים.‬
‫האפשרות היחידה שלנו‬ ‫היא לעשות מה שהם אומרים.‬
‫בדרך זו או אחרת,‬
‫הם תמיד מגיעים אליך.‬
‫את צודקת.‬
‫אני יודע שאת צודקת.‬
‫לא משנה את ההרגשה שלי שאנחנו צריכים‬ ‫לעשות משהו משמעותי.‬
‫מה שאנחנו עושים משמעותי.‬
‫כלומר, לנו. לא לאיזה פקיד בחליפת פוליאסטר.‬
‫אנחנו עושים מה שהם אומרים‬ ‫כבר כל כך הרבה זמן,‬
‫שאני כבר לא יודע יותר מה אני חושב.‬
‫את שומעת את זה? תקשיבי?‬
‫זה נקר מצויץ.‬
‫כן...‬
‫אם יש אחד, אני בטוח שיש עוד אחת.‬
‫הם ביחד לכל החיים.‬
‫הזכר יביא לנקבה מזון כדי‬ ‫להראות שהוא יכול לספק,‬
‫חרקים או תולעים.‬
‫זה הכל חלק מהטקס ההזדווגות.‬
‫תסתכלי עליו.‬
‫כשהוא רעב הוא אוכל,‬ ‫כשהוא עייף הוא מקנן,‬
‫כשהוא חרמן, מזיין,‬ ‫חופשי לעשות כרצונו.‬
‫אני די בטוח שהם הבינו את זה.‬
‫ומה זה?‬
‫חיים פשוטים בזוג.‬
‫לפעמים מה שאתה רוצה‬ ‫נמצא ממש מולך.‬
‫אבל עד שאתה מבין את זה, זה כבר מאוחר מדי.‬
‫- מוטל "בר-מזל" -‬
‫אין כמו בבית.‬ ‫-כן.‬
‫היי,‬
‫את רעבה?‬
‫אני יכולה לאכול.‬
‫היי.‬
‫תיזהר, בסדר?‬
‫אנחנו לא יודעים למה פיבודי מסוגל.‬
‫כן, הוא לא נראה מסוכן‬ ‫בפעם הראשונה שראיתי אותו.‬
‫נראה קצת צנום.‬
‫כמו רוב הרוצחים הסדרתיים ורוצחי ההמונים.‬
‫זאת אומרת, תסתכל עליו.‬ ‫-תודה.‬
‫נקודה טובה.‬
‫אז מה הבחור הזה רוצה מוניה?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫מה דעתך שנשאל אותו אחרי שנהרוג אותו?‬
‫היי, אני הולך לפרוץ את...‬
‫אתה יודע מה? זה יהיה נחמד אם אנשים פשוט...‬
‫ידבקו בתוכנית.‬
‫מעולה.‬
‫מעודן.‬
‫אתה יודע, הדלת לא היתה נעולה.‬
‫כן, גם הדרך שלי עבדה בסדר גמור.‬
‫תתפרסו.‬
‫תצעקו אם, אתם יודעים, אתם בצרות.‬
‫מנהיגות מעוררת השראה.‬
‫אחד הגדולים.‬
‫- התזמורת הקאמרית סנט פלוביום‬ ‫וניה הרגריבס -‬
‫חבר'ה, אתם צריכים לראות את זה.‬
‫כל הפרצופים שלנו הושחתו.‬
‫טוב, זה בכלל לא מפחיד.‬
‫יש לבחור הזה בעיות רציניות.‬
‫שיט.‬
‫זה מעולם לא היה בנוגע לוניה.‬
‫זה קשור אלינו.‬
‫חמש.‬
‫דם.‬
‫אלוהים, חמש.‬
‫למה לא אמרת כלום?‬
‫אתם חייבים להמשיך.‬
‫כל כך... קרוב.‬
‫חמש.‬
‫וואו.‬
‫המקום הזה כל כך נחמד.‬
‫של מי זה, שוב?‬
‫זה הבית של סבתא שלי.‬ ‫המון צביטות בלחיים, ממש...‬
‫כאן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אתה מעביר את כל חייך בניסיון לשכוח‬ ‫את כל החרא שעבר עליך כילד,‬
‫את יודעת?‬
‫וברגע שאתה חוזר,‬ ‫אתה מרגיש כל כך חסר חשיבות.‬
‫כן אני יודעת.‬
‫אנחנו לא חייבים להישאר כאן.‬ ‫אנחנו יכולים פשוט...‬
‫ללכת לאיזה מוטל מחורבן או משהו כזה.‬ ‫-לא.‬
‫זה מושלם בשביל מה שאנחנו צריכים.‬ ‫-וזה מה בדיוק?‬
‫אנחנו צריכים לגלות למה את באמת מסוגלת.‬
‫זוכרת מה אמרת לי‬ ‫ביום הראשון שנפגשנו?‬
‫תרגול מביא לשלמות.‬ ‫-כן, זה קצת שונה‬
‫מלימוד אקורדים.‬
‫אני מתכוונת, אם אשתמש...‬
‫אני אפילו לא יכולה להגיד את זה.‬ ‫אני לא יכולה לחשוב על זה...‬
‫וניה,‬
‫העברת את כל חייך בהרגשה‬ ‫שאת שווה פחות מאחייך ואחותך‬
‫רק כדי לגלות שזה היה בתוכך כל הזמן.‬
‫את חייבת את זה לעצמך‬ ‫לגלות מה זה באמת אומר.‬
‫בסדר?‬
‫נקי את הראש ממחשבות.‬
‫תתרכזי.‬
‫אין מקום טוב יותר לעשות את זה, מאשר כאן.‬
‫אני עוזב.‬
‫אני רוצה שתבואי איתי.‬
‫לאן?‬
‫לכל מקום. זה לא משנה לי.‬
‫בואי פשוט נעוף מכאן, כמו הסבכיים האלה.‬
‫הכל בסדר?‬
‫בטח, הכל בסדר גמור.‬
‫לא, זה לא.‬
‫כשמשרתים לקוחות, במשך 32 שנים.‬ ‫לומדים דבר או שניים.‬
‫זה רק העבודה‬
‫זו משימה חדשה.‬
‫מהארגון.‬
‫אנחנו אמורים למלא פקודות‬ ‫בלי לשאול שאלות, אבל...‬
‫אבל מה?‬ ‫-אני לא רוצה.‬
‫לא עוד.‬
‫סיימתי לשחק את המשחק שלהם.‬ ‫אני מוכן לשינוי.‬
‫אני חושב שגם את.‬
‫בסדר.‬
‫באמת?‬
‫כן, באמת.‬
‫זה כמו מה שאמרת:‬
‫"החיים קצרים ואם רוצים משהו,‬ ‫צריך פשוט ללכת על זה."‬
‫אין לך מושג‬
‫כמה זה עושה אותי מאושר.‬
‫בטח שיש לי.‬
‫איך השותפה שלך קיבלה את זה?‬
‫לא סיפרתי לה.‬
‫כל השנים שאנו עובדים יחד,‬
‫היא מעולם לא לקחה יום מחלה.‬ ‫העבודה היא חייה.‬
‫לא הייתי יודע איפה להתחיל.‬
‫זה לא יהיה נכון פשוט להיעלם.‬
‫בסדר, אני אנסה.‬
‫כדאי שתארזי ותהיי מוכנה...‬ ‫-בסדר.‬
‫כשאבוא לקחת אותך. אנחנו נצא באמצע הלילה.‬
‫בחשאיות.‬
‫בסדר.‬
‫זה בהנחה שאת עדיין רוצה לעשות את זה,‬ ‫אני אבין אם...‬
‫הייזל.‬ ‫-כן.‬
‫מעולם לא הייתי בטוחה יותר במשהו בחיי.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, אני פשוט...‬
‫סליחה.‬
‫ביי.‬
‫- גרידי דונאטס -‬
‫אתה יכול לעשות את זה, קלאוס.‬ ‫לות'ר זקוק לך.‬
‫אני פשוט...‬
‫זה חסר טעם.‬
‫אני הולך הביתה. אני חייב ללכת הביתה.‬ ‫אני חולה לגמרי.‬
‫אתה יודע שאני יכול פשוט לעבור דרכך, נכון?‬
‫אני מודע לכך.‬
‫טא-דא!‬
‫אבל אתה צריך להמשיך לנסות.‬
‫תעזור ללות'ר.‬
‫הוא יכול להיות בכל מקום עכשיו‬ ‫ולעשות אלוהים יודע מה.‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫זה כנראה דבר טוב.‬
‫הבחור הגדול צריך חיים,‬ ‫והלילה הוא בחוץ חווה את העולם האמיתי!‬
‫הוא לא מוכן לזה.‬ ‫-מי כן? אני הייתי? אתה היית?‬
‫אני מצטער, אני יודע שלא היית מוכן למות‬ ‫באלימות בגיל צעיר.‬
‫זה לא קל להיות פיכח.‬
‫מה?‬
‫למה אתה מסתכל עלי ככה?‬
‫זאת לא אחריותי להציל אותך או אותו.‬
‫אתה צודק. זאת לא.‬
‫אבל אם אתה היית בצרות,‬ ‫אין דבר בעולם הזה‬
‫שלות'ר לא היה עושה‬ ‫בשביל להציל את התחת הכחוש שלך.‬
‫היינו צריכים לקחת אותו לבית החולים.‬
‫ילד עם פצע מרסיס כדור יעלה שאלות.‬
‫כן, גם פולחן הרצח‬ ‫בעליית הגג של הרולד ג'נקינס.‬
‫הוא עדיין מאבד הרבה דם, מה נעשה?‬ ‫-אנחנו חייבים להוציא את הרסיס.‬
‫דייגו, לאן אתה הולך?‬ ‫-אימא?‬
‫הו, שלום דייגו יקירי.‬
‫מה...‬
‫איך את עדיין‬
‫הולכת כאן?‬
‫צעד אחר צעד.‬
‫למה? איך אתה עושה את זה?‬
‫הלכנו לשבעה ברים,‬ ‫שלושה מועדוני חשפנות ומכבסה.‬
‫לות'ר לא כאן.‬ ‫אנחנו יכולים ללכת הביתה עכשיו?‬
‫האם הוא היה מוותר עליך?‬
‫זה הבחור השעיר הכי גדול‬ ‫שאי פעם ראיתי.‬
‫אלוהים, זה עינוי.‬
‫אני לא שומע אותך.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫אתה חושב שהוא יודע?‬
‫אני לא חושב שאכפת לו.‬ ‫-בוא.‬
‫לות'ר!‬
‫אחי!‬
‫אאוץ'!‬
‫זה לא מדהים?‬
‫כן. אנחנו צריכים לקחת אותך הביתה. בוא.‬
‫הביתה? זה הבית שלי עכשיו.‬
‫לאן את הולכת? תחזרי לכאן.‬
‫תירגע, אני רק רוצה להגיד שלום.‬
‫אני אוהבת את הפרווה שלך.‬
‫רואה?‬ ‫-כן.‬
‫ניסית פעם אחד כזה?‬
‫כן.‬ ‫-מעולם לא הרגשתי כל כך חי.‬
‫אבל אני כל כך צמא.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫בוא, קלאוס.‬
‫אתה יכול לעשות את זה.‬
‫תישאר חזק. אל תיכנע לפיתוי.‬
‫משהו?‬
‫אין תשובה בבית של וניה.‬
‫ופקידת הקבלה בבית הספר למוסיקה שלה‬
‫אמרה שהיא לא הופעה לשיעורים שלה היום.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני לא יודע, זה פשוט הזוי לראות אותה.‬
‫אני רק רוצה להגיד לה שאני...‬
‫אין מספיק זמן. אנחנו חייבים ללכת.‬
‫אני לא יודעת, דייגו.‬
‫חמש שוכב שם, מחוסר הכרה.‬ ‫אנחנו זקוקים לו.‬
‫אנחנו יכולים לעשות זאת בעצמנו.‬ ‫-כבר עשינו את זה, זוכר?‬
‫כולנו מתים בסוף.‬
‫אני לא יודעת. אני רק...‬
‫אני חושבת שאולי אני צריכה לחזור‬ ‫ולראות את קלייר לפני...‬
‫את לא יכולה לברוח מזה, אליסון.‬ ‫זה מה שהתחיל את כל הבלגן הזה מלכתחילה.‬
‫לות'ר צדק.‬
‫לא חשבתי שאשמע אותך‬ ‫אומר את המילים האלה.‬
‫כן, טוב...‬
‫אנחנו חייבים להישאר ביחד.‬
‫איפה מתחילים?‬
‫אין עוד כתובות בתיק‬ ‫אבל יש עוד קרובת משפחה ברשימה.‬
‫סבתא של ג'נקינס.‬
‫היא גרה ליד רחוב ג'קפיין.‬
‫אתה חושב שהוא לקח אותה לשם?‬ ‫-זה מקום מספיק טוב להתחיל בו.‬
‫לא. בואי, מכאן.‬
‫חכה, אבל המכונית בכיוון ההוא.‬ ‫-תסמכי עלי, בסדר?‬
‫מה קורה?‬
‫הם כאן בשבילי.‬
‫הם חושבים שעשיתי משהו.‬
‫מה הם חושבים שעשית?‬
‫רצח.‬
‫עשית זאת?‬ ‫-לא, לא, כמובן שלא.‬
‫למה את אפילו שואלת אותי?‬
‫אתה נושא איתך סכינים לכל מקום.‬
‫כן, בסדר, אנחנו מוכרחים להתפצל, בסדר?‬
‫אני אחראי.‬
‫זוכרת?‬
‫וניה צריכה אותך.‬
‫אל תעשה שום דבר מטופש, בסדר?‬
‫זרוק את זה.‬
‫נשק על הקרקע, דייגו.‬
‫ציפיתי ממך ליותר, צ'אק.‬
‫קיבלתי פקודות.‬
‫אל תעשה את זה קשה יותר ממה שזה.‬
‫דייגו הרגריבס,‬
‫אתה עצור בחשד לרצח הבלשית אודורה פץ'.‬
‫חשבתי שאנחנו חברים.‬
‫הרגת שוטרת, אידיוט.‬
‫יש לך את זכות השתיקה.‬
‫כל מה שתגיד יוכל לשמש נגדך.‬
‫תשתמש בזה נגדי.‬
‫אני לא חושבת שאני יכולה לעשות את זה.‬
‫אני יודע שאת יכולה.‬
‫מותק, ראית מה אנשים עם כוח‬ ‫יכולים לעשות.‬
‫הם יכולים להגן על מי‬ ‫שאינם מסוגלים להגן על עצמם.‬
‫כן, ובאיזה מחיר?‬
‫צפיתי באחים שלי ובאחותי הורסים את חייהם‬ ‫עם הכוחות שלהם.‬
‫זה הכל בולשיט של חשיבות עצמית.‬
‫כמו שאמרת.‬
‫זה מה שהרס את חייהם.‬
‫וזה לא מה שיקרה לך.‬
‫בסדר?‬
‫פשוט נסי להזיז את הסירה.‬
‫קורה משהו?‬ ‫-תמשיכי לנסות.‬
‫אני לא...‬
‫תחשבי שאת רוצה שהסירה תזוז.‬
‫בסדר, אבל מה? אני צריכה לנעוץ מבט?‬
‫אני אמורה להושיט אצבעות...‬
‫אני לא יודע. יש רק דרך אחת לגלות את זה.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫מה מצחיק?‬ ‫-מה...‬
‫אני נראית ומרגישה מגוחכת.‬
‫אין לי מושג איך הם עושים את זה‬ ‫עם פנים רציניות.‬
‫זה בגלל שאת לא רגילה לזה. זה הכל.‬
‫אם תמשיכי לנסות, אולי את...‬
‫אתה כל כך משקיע בזה.‬
‫אני רק מנסה לעזור לך, וניה.‬
‫את לא יכולה לוותר בכזו קלות.‬
‫אני מצטער.‬
‫אולי את צודקת.‬
‫אני חושב ששנינו עייפים.‬
‫אז...‬
‫למה שלא נחזור ונירגע קצת, בסדר?‬
‫כן, זה נשמע נחמד.‬
‫ו...‬
‫מאוחר יותר, אולי נוכל לצאת לארוחת ערב?‬
‫אני מכיר מקום קטן ונחמד בעיר.‬
‫כן.‬
‫צ'ה?‬
‫- הנציבות‬ ‫צ'ה-צ'ה -‬
‫- לחילוץ מיידי, חסלי את הייזל -‬
‫בדרך זו או אחרת,‬
‫- לחילוץ מיידי, חסלי את הייזל -‬
‫הם תמיד יגיעו אליך.‬
‫- לחילוץ מיידי, חסל את צ'ה-צ'ה -‬
‫הו שיט, לות'ר.‬
‫אתה חייב לעזור לו, קלאוס.‬
‫לות'ר!‬
‫סליחה, סליחה...‬
‫תורידו אותו ממני, חבר'ה.‬
‫לות'ר.‬
‫לות'ר, הצילו!‬
‫שלום.‬
‫כמעט לא ראיתי אותך.‬
‫אתה מסתובב לך כאן‬
‫כל כך חיוור והכל.‬
‫אין להם שמש שם למטה?‬
‫שם למטה?‬
‫איפה אני?‬
‫איפה אתה חושב?‬
‫אני לא בטוח שאני כופר כך ש...‬ ‫-האם זה באמת משנה?‬
‫אתה לא יכול להישאר כאן.‬
‫למה לא?‬
‫אם להיות בוטה, אני לא באמת אוהבת אותך.‬
‫כן, גם אני לא.‬
‫רק רגע,‬ ‫את לא אמורה לאהוב כל אחד ואחת מאיתנו?‬
‫מאיפה קיבלת את הרעיון הזה?‬
‫אני צריכה אתכם כדי שאוכל לבחור ולברור.‬
‫ואיתך אין לי קליק.‬ ‫-חכי.‬
‫אז את יצרת אותנו? את יצרת אותי?‬
‫טוב, יצרתי את כל השאר,‬ ‫אז בטח יצרתי גם אותך.‬
‫למה?‬
‫יש לך רעיון אחר?‬
‫אולי. אחד או שניים.‬
‫אני לא יודע.‬
‫טוב, שמור אותם לעצמך.‬
‫הזמן טס אז תמהר.‬
‫הוא מחכה לך.‬
‫מי?‬
‫דייב.‬
‫דייב!‬
‫דייב?‬
‫- מספרת באנטר -‬
‫כן,‬
‫זה מרגיש כל כך נחמד.‬
‫מה לקח לך כל כך הרבה זמן?‬
‫אבא.‬ ‫-ציפיתי שהבן שלי,‬
‫שיכול להעלות את המתים,‬ ‫יזמן אותי כבר לפני כמה ימים.‬
‫כן, טוב, תראה...‬
‫זה מסובך. אתה יודע, ניסיתי.‬
‫ניסיתי, אבל...‬
‫הרעלת את עצמך.‬
‫למה אתה מצפה? אתה מתת.‬ ‫יצאתי מדעתי מרוב צער.‬
‫שלא תעז לנסות להשתמש בי‬ ‫כתירוץ לחולשה שלך.‬
‫אה טוב, כן, לא היה לך שום קשר לזה.‬
‫נעלת אותי בקבר עם גוויות‬ ‫כשהייתי בן 13?‬
‫לא, אתה צודק, זה לא קשור.‬
‫זהירות. אבא?‬
‫אל תדאג.‬
‫אתה כבר מת.‬
‫טוב, זאת הקלה.‬
‫אתם, ילדים, אוהבים להאשים אותי בהכל.‬
‫טוב, אתה היית סאדיסט מזוין.‬
‫בנוסף לזה שהיית אבא הגרוע ביותר בעולם.‬ ‫-רק רציתי שתממשו הפוטנציאל שלכם,‬
‫במיוחד אתה.‬
‫אתה האכזבה הגדולה ביותר שלי,‬ ‫מספר ארבע.‬
‫עשית רק אפסית ממה שאתה באמת מסוגל.‬
‫אם רק היית ממוקד.‬
‫רגע, איזה פוטנציאל?‬
‫אבל במקום זה, אתה ממלא את עצמך‬ ‫ברעלים כי אתה מפחד.‬
‫מפחד ממה? מהחשיכה?‬
‫אתה יודע, אני מציע לך לרדת‬ ‫מהסוס הגבוה שלך, אבא היקר.‬
‫מעולם לא דאגת לאינטרסים שלנו,‬ ‫תראה את מספר אחת היקר שלך.‬
‫לות'ר מצא את כל המכתבים‬ ‫שהוא שלח לך שמעולם לא נפתחו.‬
‫הוא יודע ששלחת אותו אל הירח לחינם.‬
‫זה היה טיפשי מצדי.‬
‫הייתי צריך לשרוף את הכל.‬
‫זו המסקנה שלך?‬
‫הו, וואו. כן, כמובן שכך.‬
‫לא פתרון אידיאלי, אני מודה.‬
‫אבל,‬
‫ידעתי שהעולם יזדקק לו בקרוב, לכולכם,‬
‫ונאלצתי לעשות מה שהיה צריך.‬
‫הוא בסדר?‬
‫אכפת לך?‬
‫כל מה שעשיתי,‬
‫כל מה שגרמתי לך לעבור,‬
‫היה כדי להכין אותך, את כולכם,‬
‫למשהו גדול יותר מכם.‬ ‫מעולם לא הבנתם זאת.‬
‫אנחנו...‬
‫היינו רק ילדים.‬
‫ילדים קטנים.‬
‫מעולם לא הייתם רק ילדים.‬
‫אתם נועדתם להציל את העולם.‬
‫חכה, חכה.‬
‫אז ידעת על כל זה? על האפוקליפסה?‬
‫ידעתי שעלי לאחד ביניכם, בדרך זו או אחרת.‬
‫גורל העולם תלוי בזה.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫הדרך היחידה לאחד את כולכם‬
‫היתה...‬
‫רבת חשיבות.‬
‫אתה?‬
‫לא.‬
‫אתה לא מתכוון‬
‫שהתאבדת.‬
‫אלוהים, אתה אף פעם לא יכול‬ ‫לעשות דברים בדרך הקלה, נכון?‬
‫לא יכולת להרים טלפון?‬
‫היית עונה?‬
‫עכשיו תקשיב לי, מספר ארבע.‬ ‫מה שאני עומד לומר לך הוא בעל חשיבות רבה...‬
‫לא.‬
‫אני לא יכול...‬
‫אני לא יכול לחזור. אני לא יכול לחזור! לא!‬ ‫חכה!‬
‫לות'ר.‬
‫לות'ר. לות'ר!‬ ‫-השומרים זרקו אותו החוצה.‬
‫אני יודע שזה לא היה משהו מיוחד.‬ ‫אבל זה טוב.‬
‫זה היה טעים.‬ ‫היה נחמד ליהנות ברוגע.‬
‫חבר'ה.‬
‫ערב טוב.‬
‫אנחנו רוצים לנסוע, אז אם לא אכפת לכם.‬
‫דווקא די נוח לי.‬
‫נוח לך?‬
‫ממש נוח, תודה שאתה שואל.‬
‫אתם מצחיקים.‬
‫אני בטוח שאתם יכולים למצוא מכונית אחרת‬ ‫לשים עליה את הבירה שלכם.‬
‫אנחנו אוהבים את זו.‬
‫אבל, אם אתה רוצה‬
‫נחליף איתך את המכונית תמורת הבחורה.‬
‫רדו מהמכונית ועזבו אותנו לנפשנו.‬
‫אין בעיה.‬
‫היי.‬
‫אל תיגע בה.‬
‫אתה הולך לעשות משהו בקשר לזה,‬ ‫מותק?‬
‫היי!‬
‫לא!‬
‫לאונרד.‬
‫תפסיק!‬
‫עזבו אותו! מספיק!‬
‫די!‬
‫קדימה, חתיכת חרא!‬
‫הצילו!‬
‫לאונרד!‬
‫הצילו!‬
‫צ'ה-צ'ה, אני יודע שזה יהיה קשה לך להבין‬ ‫אבל אני רוצה להפסיק. סיימתי.‬
‫אני פורש.‬
‫עבדנו יחד במשך זמן רב.‬
‫אנחנו טובים במה שאנחנו עושים.‬ ‫אנחנו יכולים להרוג כל אחד.‬
‫אבל כאשר קיבלתי את ההוראה להרוג אותך,‬ ‫ידעתי שאני לא יכול לעשות את זה יותר.‬
‫אני אעריך את זה אם תכבדי את הרצון שלי‬
‫וכל אחד ילך לדרכו.‬
‫את לא מתכוונת לומר משהו?‬
‫העולם מגיע לקיצו.‬
‫ואתה רק חושב על לזיין.‬
‫בנאדם.‬
‫מה? אתה חושב שאני לא יודעת עליך‬ ‫ועל זונת הדונאט המיובשת שלך?‬
‫חכי, חכי. זה לא... אני מאוהב.‬
‫בסדר?‬
‫ואין לי שום כוונה לאבד אותה.‬
‫את יודעת מה? אני לא צריך להצדיק את הבחירות‬ ‫שלי בפנייך.‬
‫אלו החיים שלי.‬
‫לא שלך.‬ ‫-בתוך שלושה ימים לא יהיו לך חיים, חרא.‬
‫אתה והזונה שלך תמותו בדיוק כמו כולם.‬
‫אז תהיה הגיוני כאן.‬
‫יש לנו עבודה נהדרת.‬
‫הטובה ביותר.‬
‫אנחנו מבקרים במקומות אקזוטיים,‬ ‫פוגשים אנשים חדשים, ואז הורגים אותם.‬
‫הצלחנו כבר, אידיוט. אתה רק צריך‬ ‫להתעורר ולהריח את הקפה.‬
‫אנחנו נמצא את המזוודה,‬
‫נחזיר אותה לנציבות,‬ ‫והדברים יחזרו להיות כפי שהיו,‬
‫בסדר?‬
‫אני לא רוצה לחזור‬ ‫לאיך שהדברים היו בעבר.‬
‫נותרו שלושה ימים.‬
‫אני מעדיף שלושה ימים איתה‬ ‫מ-3,000 איתך,‬
‫כלבה קרת לב שכמוך.‬
‫בסדר, אז תירה בי.‬
‫מה?‬ ‫-תירה בי.‬
‫כי אם תעזוב את החדר הזה‬ ‫כשאני עדיין חיה,‬
‫אני ארדוף אחריך ואחרי הזונה המכוערת שלך.‬
‫וכשאמצא אתכם, לא יהיו נאומים.‬ ‫לא יהיו מילים אחרונות.‬
‫אני פשוט אהרוג אתכם.‬
‫אבל קודם כל אני אהרוג אותה.‬
‫מולך, ממש באיטיות.‬
‫כדי שתוכל להרגיש כל טיפה מהכאב שלה.‬
‫עשה זאת!‬
‫שלום, שותפה.‬
‫הייזל.‬
‫הייזל, לאן לעזאזל אתה חושב שאתה הולך?‬
‫הייזל, תחזור לכאן!‬
‫תחזור לכאן, הייזל.‬ ‫אני יודעת איך למצוא אותך.‬
‫אתה מת.‬
‫מת!‬
‫אתה והזונה המכוערת שלך, אתם מתים!‬
‫אתה מת, הייזל!‬
‫מת!‬
‫- תרגום כתוביות: זיו בן יעיש -‬