‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫זה?‬
‫זה.‬
‫אני רוצה לשמוע את הסיפור על הפעם‬ ‫שאקדמיית המטרייה‬
‫הביסה את השודדים במוזיאון.‬
‫שוב?‬
‫בסדר.‬
‫זה היה לילה חשוך וסוער.‬
‫הם נכנסו שקטים כעכברים.‬
‫בזה אחר זה, בשורה.‬
‫דודך לות'ר...‬ ‫-את מתכוונת ספייס-בוי.‬
‫הוא מצא את הראשון.‬
‫דוד דייגו הצמיד את השני לקיר.‬
‫דוד בן,‬ ‫הוא השבית ארבעה באותו זמן,‬
‫בזמן שדעתו של דוד קלאוס הייתה מוסחת.‬
‫ואני ביקשתי מהמנהיג שלהם יפה‬
‫להחזיר מה שלא שייך לו.‬
‫ואז השודדים הלכו לבית הסוהר.‬
‫ותושבי העיר ערכו לנו...‬
‫מסיבה מפוארת לכבוד כך שהצלנו את המצב.‬
‫אימא, למה דודה וניה‬ ‫אף פעם לא נכללת בסיפורים שלך?‬
‫היא לא יצאה איתנו למשימות, מותק.‬
‫למה לא?‬
‫טוב,‬
‫היא קצת שונה מאיתנו.‬
‫בסדר.‬
‫זמן לישון מותק, בסדר?‬
‫עוד סיפור אחד, אימא.‬
‫אני רוצה לשמוע את הסיפור על מגדל אייפל.‬ ‫-לא, קלייר. שעת השינה שלך כבר עברה.‬
‫אימא, בבקשה רק עוד אחד.‬
‫אני אקריא לך אחד מחר.‬
‫אני לא עייפה.‬ ‫-קלייר.‬
‫אבל אני רוצה עוד אחד.‬ ‫-קלייר.‬
‫אמא. אני רוצה סיפור.‬
‫שמעתי שמועה‬
‫שאת ממש עייפה‬
‫ואת רוצה ללכת לישון.‬
‫אני כל כך עייפה, אימא.‬ ‫-אני יודעת, מותק.‬
‫פטריק, אני יכולה להסביר. פטריק!‬
‫שמעתי שמועה שהתקבלתי לנבחרת הכדורגל.‬
‫שמעתי שמועה שאת רוצה להיות חברה שלי.‬
‫שמעתי שמועה שאת אוהבת ברוקולי.‬
‫שמעתי שמועה שהפסקת לבכות.‬
‫שמעתי שמועה שאתה חושב שאני מושלמת לתפקיד.‬
‫שמעתי שמועה שאתה אוהב אותי.‬
‫- קורסים מהמיסים?‬ ‫אנחנו נדאג לכם! -‬
‫- ג'נקינס -‬
‫וניה?‬
‫היי. תתעוררי.‬
‫אלוהים, אתה ער!‬ ‫-כן.‬
‫למה אתה לבוש?‬ ‫-אני יוצא מכאן.‬
‫אתה לא צריך להיבדק? או...‬ ‫-לא.‬
‫הם רוצים שאחזור לבדיקה מחר‬
‫ויתאימו לי עין תותבת,‬
‫אבל זהו זה.‬
‫אלוהים, העין שלך, אני כל כך מצטערת.‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה, אני רק...‬
‫בואי נלך הביתה, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫אני פשוט שמח שאת בסדר.‬
‫אני לא יודע מה הייתי עושה‬ ‫אם משהו היה קורה לך.‬
‫סלח לי! מר פיבודי.‬
‫הרופא לא שחרר אותך.‬
‫חשבתי שאמרת...‬ ‫-אני בסדר. אני מוכן ללכת.‬
‫בסדר, אבל תצטרך לחתום‬ ‫על טופס עזיבה מרצון.‬
‫היו שלושה אנשים שנפגעו‬ ‫מחוץ לטברנה אתמול בלילה.‬
‫את יודעת מה קרה להם?‬
‫הגיע לכאן רק אחד.‬
‫ואיפה שני האחרים?‬
‫הפרמדיקים לא יכלו להציל אותם.‬
‫וזה ששרד?‬
‫במצב קריטי,‬
‫אבל הוא עדיין איתנו, תודה לאל.‬
‫מחכים שיתעורר.‬
‫בואי.‬
‫מספיק לישון.‬
‫ביצים ובייקון.‬
‫הו, הנה האיש.‬
‫מישהו פתאום נעלם אתמול בלילה,‬ ‫מה בדיוק עוללת?‬
‫אני לא...‬ ‫-אה, לא?‬
‫אולי אני צריך לשאול אותה. שלום.‬
‫בחייך, אל תהיה כזה ביישן, בחור גדול.‬ ‫היית צריך את זה!‬
‫אין הרבה נשים על הירח, אני מניח.‬ ‫ולשאת את...‬
‫כל העומס הזה על הכתפיים הגדולות‬
‫והשעירות האלה.‬
‫קלאוס, מספיק.‬
‫חכה. זו כאילו... זו ה...‬
‫לא יכול להיות!‬
‫אנחנו לא נכנסים לשיחה הזו.‬
‫הוא כבר לא בתול!‬
‫עכשיו תהיה חייב להתחתן איתה!‬ ‫-דבר יותר בשקט.‬
‫אתה יודע, אני זוכר את הפעם הראשונה...‬
‫אה, לא, אני לא זוכר.‬
‫קלאוס, מה אתה רוצה?‬
‫אה... העניין המשפחתי החשוב.‬
‫פגוש אותי למטה, בסדר?‬
‫ולות'ר,‬
‫בלי להתעכב, בסדר?‬
‫צ'יק-צ'ק.‬
‫הנה. זה יסדר אותך.‬
‫יפה. בסדר.‬
‫אלוהים. את מי אני צריך להרוג‬ ‫כדי לקבל קפה נורמלי?‬
‫אפשר להתחיל בבקשה?‬
‫מישהו ראה את האחרים?‬ ‫דייגו? אליסון? לא?‬
‫בסדר, אז זה הכי קרוב להרכב מלא שניתן לקבל.‬
‫עכשיו תקשיבו.‬
‫אין דרך קלה לומר זאת,‬ ‫אז אני פשוט הולך להגיד את זה.‬
‫זה רעיון רע.‬
‫כן.‬
‫קלאוס!‬ ‫-העליתי את אבא אתמול בלילה.‬
‫חשבתי שאמרת שלא הצלחת‬ ‫להעלות אף אחד כבר שנים.‬
‫כן, אני יודע, אבל אני פיכח.‬
‫התנקיתי אתמול כדי לדבר עם מישהו‬ ‫מיוחד ובסופו של דבר‬
‫הייתה לי שיחה עם אבא היקר בכבודו ובעצמו.‬
‫יש למישהו אספירין?‬ ‫-מדף עליון, ליד הקרקרים.‬
‫היי, אני רציני, חבר'ה.‬ ‫זה באמת קרה, אני נשבע.‬
‫טוב בסדר. אני אזרום.‬
‫מה היה לזקן להגיד?‬
‫טוב, הוא נתן לי את ההרצאה הרגילה‬
‫על המראה שלי, הכשלונות שלי בחיים.‬ ‫בלה בלה בלה.‬
‫שום דבר חדש. אפילו החיים שלאחר המוות‬ ‫לא יכולים לרכך מישהו נוקשה כמו אבא, נכון?‬
‫אבל הוא הזכיר משהו על הרצח שלו,‬ ‫או אי-הרצח שלו,‬
‫בגלל ש... מוכנים לזה...‬
‫הוא התאבד.‬
‫אין לי זמן למשחקים שלך, קלאוס.‬
‫אני אומר לך את האמת, לות'ר.‬ ‫אני אומר את האמת.‬
‫למה שיעשה את זה אז?‬
‫הוא אמר שזאת הייתה הדרך היחידה‬ ‫להחזיר את כולנו הביתה.‬
‫אבא לא היה פשוט הולך ומתאבד.‬ ‫-אמרת את זה בעצמך. הוא היה מדוכא.‬
‫נעול במשרד ובחדר שלו כל שעות היום והלילה.‬
‫לא היו שום סימנים.‬
‫אנשים אובדניים מפגינים נטיות מסוימות,‬ ‫התנהגות מוזרה.‬
‫כמו לשלוח מישהו לירח ללא סיבה.‬
‫אני נשבע באלוהים, קלאוס, אם אתה משקר.‬
‫אני לא. אני לא.‬ ‫-מאסטר קלאוס צודק.‬
‫לצערי,‬
‫עזרתי למאסטר הרגריבס עם התוכנית שלו.‬
‫מה?‬
‫וגם גרייס.‬
‫זאת הייתה בחירה קשה עבור שנינו.‬
‫קשה יותר מכפי שאתם יכולים לדמיין.‬
‫לפני מות אביכם,‬
‫גרייס תוכנתה בהתאם‬
‫כדי שלא תהיה מסוגלת‬ ‫להעניק עזרה ראשונה‬
‫באותו לילה גורלי.‬
‫ממזר חולני.‬
‫אז סרטון האבטחה שראינו?‬
‫הוא נועד לקדם את תעלומת הרצח.‬
‫אביכם קיווה שהחזרה שלכם לכאן‬
‫וההתמודדות המשותפת,‬
‫יציתו מחדש את הרצון שלכם לחזור להיות צוות.‬
‫לשם מה?‬
‫כדי להציל את העולם, כמובן.‬
‫בסדר.‬ ‫-קודם כל משימת הירח ועכשיו זה.‬
‫צפית בי מחפש תשובות ולא אמרת דבר.‬
‫יש עוד משהו שאתה רוצה לחלוק, פוגו?‬ ‫עוד סודות מחורבנים?‬
‫היי, תירגע, לות'ר.‬ ‫-לא, אני לא ארגע.‬
‫היחידי במשפחה הזאת שכולנו בטחנו בו,‬ ‫שיקר לנו גם כן.‬
‫זאת הייתה משאלתו האחרונה של אביך,‬ ‫מאסטר לות'ר.‬
‫אני...‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
‫תמיד יש ברירה.‬
‫אני חייב לחשוב.‬
‫זאת לא אשמתך...‬
‫מה שקרה לבחורים האלה.‬
‫ראית מה קרה.‬
‫זה פשוט התפרץ ממני כמו...‬
‫גל הרסני.‬
‫וזה הרג אותם.‬
‫אני הרגתי אותם.‬
‫את פעלת מתוך הגנה עצמית.‬ ‫את הגנת עלי.‬
‫אני לא אמורה להיות מסוגלת לעשות את זה.‬ ‫-אבל את כן.‬
‫יש לך כוח, וניה.‬
‫יש לך מתנה.‬
‫זה כמו עם הסירה.‬
‫אם אני מנסה לעשות את זה, אני לא יכולה.‬ ‫ואם אני לא מנסה, אנשים מתים.‬
‫זה רק עוד דבר שאני לא יכולה לעשות נכון.‬
‫מספיק, אל תגידי את זה.‬
‫אל תגידי.‬
‫מה שקורה לך...‬
‫זה מפחיד.‬
‫אבל אולי נוכל לשלוט בזה.‬
‫להפוך את זה לפחות הרסני.‬
‫ויותר נשלט.‬
‫בסדר?‬
‫זה בסדר.‬
‫לא.‬
‫אני לא אוהב את זה. כלל לא.‬
‫אנחנו לא ממהרים, הייזל.‬
‫יש לנו...‬
‫את שארית חיינו.‬
‫גם עם... פקקי תנועה,‬
‫אנחנו אמורים להגיע לשמורת וודסוורת'‬ ‫לארוחת צהריים.‬
‫יש להם שם טווס אמיתי.‬
‫וכאן זה‬
‫רק שלושה קילומטרים‬ ‫מחנות דונאטס טבעוניות.‬
‫למה שמישהו יעשה דבר כזה לדונאט?‬
‫נראה כאילו ייקח בערך שלוש שנים‬ ‫לעצור בכל המקומות שמיפית.‬
‫ויש לנו זמן לראות את כולם.‬
‫וניה.‬
‫היי. סלחי לי, גברתי. היי.‬
‫אני מבקש ממך להישאר מאחורי הסימון.‬ ‫הייתה כאן תאונה אתמול בלילה.‬
‫איזו מין תאונה?‬
‫גברתי. לחזור מאחורי הסימון, בבקשה.‬
‫כן. סליחה.‬
‫יש הרבה דברים על הקרקע, בסדר, צריך להיזהר.‬
‫מה קרה?‬
‫אנחנו עדיין מנסים להבין.‬
‫אבל ברגע שנדע, תוכלי לקרוא על זה בעיתון‬
‫ביחד עם כל שאר האנשים.‬ ‫אז, שיהיה לך יום נעים.‬
‫תראה, שוטר, אם יש...‬
‫אני לא מאמין!‬
‫את אליסון הרגריבס, נכון?‬
‫ראיתי אותך בטלוויזיה לפני שני לילות‬ ‫בסרט של סנדרה בולוק‬
‫על המורות ששודדות בנק.‬
‫כן. זאת אני.‬
‫וואו. היי.‬
‫אם להיות כנה, אשתי ואני מעדיפים אותך‬ ‫בקומדיות הרומנטיות.‬
‫טרילוגיית "אהבה על אש נמוכה".‬
‫אני יכול לצפות בזה שוב ושוב.‬
‫צ'דר, שומע?‬
‫כן, מה יש לך, פרד?‬
‫התקשרו מבית החולים. העבריין מאמש‬ ‫בדיוק התעורר.‬
‫קיבלתי. מיד יוצא לשם.‬
‫אליסון הרגריבס. וואו.‬
‫אשתי לא תאמין.‬
‫בכל אופן, אני חייב ללכת.‬
‫ענייני עבודה.‬ ‫-כן כמובן. מצטערת.‬
‫למעשה,‬
‫בגלל זה אני פה.‬
‫אני עושה מחקר בשביל תפקיד.‬ ‫של שוטרת.‬
‫בג'קפיין קוב?‬
‫לא היה כאן רצח כבר שנים.‬
‫זה על שוטרת בעיירה קטנה‬ ‫שנלחמת בקרטל סמים.‬
‫בעצם, אולי אני יכולה להתלוות אליך‬
‫בזמן שאתה עוסק בענייני משטרה רשמיים?‬
‫אני מבטיחה...‬
‫שאני לא אפריע.‬ ‫אני חושבת שבאמת תוכל‬
‫לעזור לי לפתח את הדמות שלי אם אוכל להצטרף‬ ‫אליך כדי לצפות ביום העבודה שלך.‬
‫יום עבודה שלי, הא?‬
‫בואי.‬
‫אחריי.‬
‫אתה חייב להוציא אותי מכאן, אחי.‬
‫אני לא יכול.‬
‫הם מעבירים אותך צפונה אחר הצהריים.‬
‫לא הרגתי את פץ'.‬
‫אני יודע.‬
‫לא אותי אתה צריך לשכנע.‬ ‫-אחי, זה בולשיט, אתה יודע את זה.‬
‫אתה היית שם דייגו.‬
‫במוטל.‬
‫ויש את..‬
‫היסטוריית המחלוקות שלכם.‬
‫היא אמרה את זה?‬
‫מה?‬
‫היא השתמשה במילה הזו?‬
‫"מחלוקות"?‬
‫מה זה משנה, לעזאזל?‬ ‫-זה משנה לי.‬
‫ענה על השאלה.‬
‫זאת המילה שלי.‬
‫היא השלימה עם הרבה מהחרא שלך.‬
‫מעולם לא הבנתי זאת.‬
‫אולי זה היה בגלל...‬
‫מערכת היחסים החלוקה שלנו.‬
‫או שאולי היא ידעה שגם לך אכפת‬ ‫מעזרה לזולת, כמוה.‬
‫בהצלחה, דייגו.‬
‫שניים עשר ביוני.‬
‫סביבה מבוקרת הוכיחה את עצמה כטובה ביותר‬
‫לניצול המרבי של הכוחות של מספר שבע.‬
‫לנוכח כאוס בטוח ובלתי קרוא,‬
‫היא חייבת להתאמן כדי להשיג שליטה‬
‫בצורה אחרת.‬
‫תתרכזי, מספר שבע.‬
‫שוב.‬
‫פשוט תתרכזי.‬
‫במה? אני לא יודעת אפילו איך להתחיל.‬
‫תחשבי על אמש.‬
‫מה שקרה.‬
‫בסדר.‬
‫יצאנו מהמסעדה.‬
‫והיו שם שלושה אנשים.‬
‫הם ישבו על המשאית שלך וצחקו עלינו.‬
‫הם היו שיכורים, ממש שיכורים.‬
‫הם התנהגו בגסות...‬
‫היי.‬
‫ניסינו לדבר איתם.‬
‫הם לא הקשיבו.‬
‫והם הכאיבו לך.‬
‫הקול של הבעיטות שלהם בך היה נורא‬
‫ורציתי לעצור אותם, אבל לא יכולתי.‬
‫הרגשתי חסרת אונים.‬
‫זה היה רעש המנוע ש...‬
‫כאילו הכול נעשה פתאום יותר ויותר שקט.‬
‫מלבד רעש מנוע המשאית‬ ‫והוא הלך ונעשה חזק יותר ויותר,‬
‫עד שזה היה כל מה שיכולתי לשמוע.‬
‫הקול התחיל להדהד בראשי.‬
‫הרגשתי שהוא מתעורר לחיים בתוכי,‬
‫ואז זה פשוט, התפרץ החוצה.‬
‫וניה, זה...‬ ‫-מחריד.‬
‫יוצא מן הכלל.‬
‫קום. אנחנו הולכים.‬ ‫-לאן?‬
‫להציל את העולם.‬ ‫-אה, זה הכל? בסדר.‬
‫אז פוגו אמר שאבא התאבד‬ ‫כדי לאחד אותנו, נכון?‬
‫כן. אז?‬ ‫-אז התחלתי לחשוב.‬
‫הייתי צריך לקפוץ לעתיד‬ ‫כדי להבין את זה כשזה קרה,‬
‫אבל אבא, הוא לא יכול לנסוע בזמן.‬
‫אז איך הממזר המטורף הזה ידע להתאבד‬
‫שבוע לפני קץ העולם?‬
‫טוב, אתה יודע...‬
‫אל תענה. זו שאלה רטורית.‬
‫האמת היא, שכל חיינו הוא מספר לנו‬ ‫שאנו נציל את העולם מאפוקליפסה מתקרבת.‬
‫כן, אבל תמיד חשבתי שהוא אמר את זה‬ ‫רק כדי להפחיד אותנו כדי שנשטוף כלים.‬
‫גם אני.‬
‫אבל מה אם הזקן באמת ידע שזה עומד לקרות?‬
‫כן, אבל איך הוא ידע?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫אבל עובדה שהתוכנית המחורבנת שלו עבדה.‬ ‫כולנו חזרנו הביתה.‬
‫אם אנחנו כאן,‬ ‫אז כדאי שננסה להציל את העולם.‬
‫אה כן? מה, כאילו רק שנינו?‬ ‫-אה, טוב, באופן אידיאלי לא, אבל...‬
‫אני חייב לעבוד עם מה שיש לי.‬
‫איפה היית?‬ ‫-בכלא.‬
‫סיפור ארוך.‬
‫איפה לות'ר?‬
‫לא ראיתי אותו מאז ארוחת הבוקר.‬
‫יומיים עד שהעולם מגיע לקיצו, והוא חושב‬ ‫שזה זמן טוב להשתחרר מהחובות.‬
‫שיט.‬
‫אליסון בסכנה.‬
‫תקשיבי לכל מה שסביבך.‬
‫לאחר 12 ימים של הצלחה,‬
‫מספר שבע הראתה‬ ‫התנגדות בלתי צפויה לאימונים שלה.‬
‫מספר שבע, תתרכזי בצליל סביבך.‬
‫את אמורה להתאמן היום.‬
‫מספר שבע!‬
‫החוצפה שלך אינה מקובלת!‬
‫אני מאמין...‬
‫שבזאת מסתיימים האימונים שלך לעת עתה.‬
‫וניה.‬
‫מה את שומעת?‬
‫אני שומעת את פעמוני הרוח בבקתה.‬
‫סנאי רץ על העץ.‬
‫את המים זורמים בנחל.‬
‫טוב.‬
‫עכשיו...‬
‫נסי לעשות מה שעשית אתמול בלילה‬ ‫במגרש החנייה.‬
‫עם קול מנוע המכונית.‬
‫תתעלמי מכל הקולות האחרים‬
‫ותתמקדי באחד.‬
‫תני לצליל הבודד הזה להדהד בתוכך.‬
‫וניה, תנשמי. וניה, תנשמי.‬
‫הנה לך.‬
‫עצרתי את זה.‬
‫עצרתי את זה!‬
‫היכולת שלך קשורה לרגשות שלך.‬
‫מה? איך אתה יודע?‬
‫אני רק מנחש.‬
‫מחבר ביחד את החלקים.‬ ‫אבל זה הגיוני. נכון?‬
‫המוח שלך כל הזמן מקבל גירויים.‬
‫ובשבילך, כשאת מרגישה רגש חזק,‬
‫הצלילים הסובבים אותך‬ ‫הופכים איכשהו לאנרגיה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫אנחנו יותר מבסדר.‬
‫- נעדרת‬ ‫הלן צ'ו -‬
‫תראו.‬
‫ממשיך לשתות כדי להיפטר מההאנגאובר?‬
‫עזבו אותי בשקט.‬
‫תנו לנו כמה רגעים.‬
‫טוב, בוא. אולי הם יביטו זה בזה למוות.‬
‫תראה, אבא טעה שהוא שיקר לך. לכולנו.‬
‫תראה, אני נתתי את הזמן שלי. בסדר?‬
‫העברתי ארבע שנים בהמתנה שם למעלה,‬ ‫כי הוא אמר שהעולם זקוק לי.‬
‫ארבע שנים של שום דבר מלבד רסק סויה‬ ‫ואוויר מעובד‬
‫כי הייתי מספיק תמים להאמין‬ ‫שאבות לא משקרים לילדים שלהם.‬
‫אבל נחש מה?‬
‫הבדיחה על חשבוני.‬
‫אני סיימתי.‬
‫עם כל זה. איתו. איתך.‬ ‫עם המשפחה הזאת.‬
‫אתם רוצים להציל את העולם,‬ ‫לכו ותעשו זאת.‬
‫אני אשב כאן ואסיים את הבירה שלי ו...‬
‫אכנס לראש טוב.‬
‫אם אתה רוצה להפנות לי גב,‬
‫או לחבר'ה,‬
‫זה בסדר.‬
‫אבל לאליסון מגיע יותר מזה.‬
‫אליסון? על מה אתה מדבר?‬
‫השגנו את התיק הפלילי של הרולד ג'נקינס.‬
‫מסתבר שהחבר של וניה הוא רוצח מורשע.‬
‫מי היה מאמין שזה יקרה?‬
‫קשה לבטוח במישהו שלובש קורדרוי.‬
‫חכה, אז...‬
‫איפה אליסון עכשיו?‬
‫היא החליטה לרדוף אחרי הרולד ג'נקינס.‬
‫לבד.‬
‫היית צריך להוביל את המרדף.‬
‫אלוהים.‬
‫שיט.‬
‫- גרידי דונאטס -‬
‫- לתשומת לב הלקוחות:‬ ‫החלטתי לסגור את העסק שלי -‬
‫- החיים מתוקים‬ ‫ואני לא רוצה להחמיץ אותם -‬
‫- אגנס -‬
‫- שמורת ציפורים -‬
‫מר לונץ?‬
‫מר לונץ, אתה שומע אותי?‬
‫מי אתה?‬
‫אני סמל צ'דר וזו...‬
‫השותפה שלי.‬
‫אנחנו רוצים לשאול אותך כמה שאלות.‬
‫אני בצרות?‬
‫לא בגלל זה.‬ ‫אני רק... רציתי לשאול אותך‬
‫על התאונה במגרש החניה בטברנת ברסקין אמש.‬
‫אתה שוטר.‬
‫אתה חייב להגן עלי‬ ‫לא משנה מה, נכון?‬
‫זאת החובה המוטלת עלי.‬
‫זאת לא הייתה תאונה.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫הבחור הזה‬
‫שכר אותנו כדי להתחיל ריב.‬
‫הוא רצה שנרביץ לו‬ ‫מול החברה שלו.‬
‫הוא שילם ממש טוב מראש.‬
‫אנחנו השתכרנו.‬
‫לקחנו את זה קצת רחוק מדי.‬
‫התחלנו גם להטריד את הבחורה.‬
‫ואז הכול התפרץ.‬
‫הבחור ששילם לכם.‬
‫איך הוא נראה?‬
‫שיער חום, צלקת קטנה, מבנה גוף צנום?‬
‫כן. כן, זה הוא.‬
‫זה ניחוש טוב מאוד, אליסון.‬
‫זו החברה?‬
‫אליסון, רק רגע.‬
‫יכול להיות שהסרט שלך נקרא‬ ‫"שוטר מעיירה קטנה‬
‫מאמין לבולשיט שמכרה לו כוכבת הוליוודית?"‬
‫אני מצטערת שהטעיתי אותך.‬
‫לדעתי המילה הנכונה היא "שיקרתי".‬
‫אני מצטערת ששיקרתי.‬
‫אבל לא ידעתי איך אוכל לקבל תשובות אחרת.‬
‫זאת אחותי.‬
‫אני חושבת שהבחור שהכניס אותו‬ ‫לבית החולים מחזיק בה.‬
‫אני מוכרחה למצוא אותה.‬
‫יכולים לפטר אותי רק על זה‬ ‫שהבאתי אותך לכאן איתי.‬
‫בבקשה. אני חושבת שהיא בצרות.‬ ‫אני צריכה את עזרתך.‬
‫ענה על השאלה של הגברת.‬ ‫האם זו החברה?‬
‫סליחה, הרופאים ביקשו בדיקות נוספות.‬
‫אתם תצטרכו לתשאל אותו מאוחר יותר.‬
‫היי.‬
‫לאן הלכת?‬
‫לשום מקום.‬
‫למה?‬
‫את מבינה...‬
‫מה הצלחת להשיג היום?‬
‫את מצאת גישה לכוח‬ ‫שבדיוק גילית שיש לך.‬
‫אתה שלטת בו ונתת לו להתפוגג בבטחה.‬
‫כמעט בבטחה.‬
‫וניה, אני מקווה שאת מבינה עכשיו‬
‫שלמרות מה המשפחה שלך‬ ‫אמרה לך כל השנים האלה,‬
‫את מיוחדת.‬
‫אתה יודע, מה שאני באמת צריכה לעשות‬ ‫זה להתאמן.‬
‫נכון.‬
‫שנמשיך מהנקודה שהפסקנו?‬
‫לא, בכינור. מחר הקונצרט.‬
‫מה?‬
‫הייתה לנו פריצת דרך היום, וניה.‬ ‫הדבר הזה שקורה לך,‬
‫זה חשוב.‬
‫כך גם המוסיקה שלי.‬
‫נכון.‬
‫את צודקת, כמובן.‬
‫כן, לכי להתאמן.‬
‫המקום הזה נראה נחמד.‬
‫אני יכול לשאול אותך שאלה מוזרה?‬
‫כמובן.‬
‫לא נשארו לך רק יומיים לחיות,‬
‫לאן היית הולכת?‬
‫טוב, זו שאלה קשה.‬
‫האם אני מתממשת מחדש באופן מיידי?‬
‫או...‬
‫האם אני מוגבלת‬
‫על ידי אילוצי לוחות זמנים של טיסות‬ ‫או פיזיקה ארצית?‬
‫את צודקת.‬
‫בואי נגיד שיש לך יום להגיע לשם‬ ‫ויום לחיות את היום.‬
‫איפה זה יהיה?‬
‫טוב, זה קל, טיפשון.‬
‫הייתי בוחרת להיות איתך.‬
‫אתה צריך לנוח לפני שאנחנו הולכים‬ ‫לצפות בציפורים בוודסוורת'?‬
‫מה קורה, הייזל?‬
‫אני לא יכול להסביר עכשיו,‬
‫אני אני צריך לטפל במשהו לפני שנלך.‬
‫את צריכה ללכת לשמורה בלעדי.‬
‫הייזל?‬
‫אני לא רוצה ללכת בלעדיך.‬
‫אני אחזור אלייך מחר.‬
‫אני לא מבינה.‬ ‫-את תהיי בטוחה כאן.‬
‫למה אתה עושה את זה, הייזל?‬ ‫-אני לא יכול לספר לך.‬
‫אגנס, אני מבטיח לך,‬ ‫לא משנה מה, אני אחזור בשבילך.‬
‫באש ובמים.‬
‫את חייבת להאמין לי.‬
‫אני מאמינה לך.‬
‫- שמורת ציפורים -‬
‫היי, אני קצת רעבה. זרקת את הכריך שלי?‬
‫לאונרד?‬
‫לאונרד!‬
‫איפה אנחנו?‬
‫הכנתי מקום סודי‬
‫במיוחד בשבילך.‬
‫אף אחד מהאחים שלך לא יכול לשחק שם.‬
‫רוצה לראות?‬
‫אחרי האירועים של השבועות האחרונים,‬
‫אנחנו הולכים לנסות משהו חדש, מספר שבע.‬
‫זאת הייתה תאונה.‬
‫אני מבין.‬
‫את צריכה להישאר בסביבה מבוקרת.‬
‫נדרש מחקר נוסף‬
‫כדי לקבוע אם אפשר לשפר את ההתנהגות שלך.‬
‫אני מפחדת.‬
‫לאונרד!‬
‫וניה.‬
‫תירגעי.‬
‫פשוט תתרכזי.‬
‫תקשיבי לכל מה שסביבך.‬
‫מה את שומעת?‬
‫תתעלמי מכל הקולות האחרים ותתמקדי באחד.‬
‫תני לצליל הבודד הזה‬
‫להדהד בתוכך.‬
‫היי, דייל?‬ ‫-כן?‬
‫ראית את מר לונץ?‬
‫לא, למה?‬
‫לקחתי אותו לצילום רנטגן ואז הוא נעלם.‬
‫כדאי שתודיעי לאבטחה. אני אודיע למוקד.‬
‫אה, רגע, עוד דבר אחד.‬
‫את מזהה את האישה הזאת?‬
‫היא עזבה עם מר פיבודי הבוקר.‬
‫חכי, הבוקר?‬
‫הם בטח היו כאן כשהייתי בבקתה.‬
‫אולי הם חזרו לשם.‬ ‫אני הולכת להביא את אחותי.‬
‫חכי. יש לנו קורבן נעדר‬ ‫והבחור הזה עלול להיות מסוכן.‬
‫אני צריך שתישארי כאן.‬
‫אליסון הרגריבס, אני לא מאמין.‬
‫וניה?‬
‫זאת את?‬
‫וניה, הנה את. מה קורה כאן?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫באתי למצוא אותך, את בסדר?‬
‫כן.‬
‫קורה כאן משהו מוזר. מה גורם לזה?‬
‫אני.‬
‫מה זאת אומרת, "אני"?‬
‫זאת אומרת...‬
‫אני גרמתי לזה לקרות.‬
‫עם הכוחות שלי.‬
‫מסתבר שהיו לי אותם כל הזמן.‬
‫זה מוזר, הא?‬
‫זה מדהים.‬
‫אבל?‬
‫אנחנו יכולות לעשות את זה במכונית?‬ ‫-למה?‬
‫את לא תרצי לשמוע את זה.‬
‫זה מעולם לא עצר בעדך בעבר.‬
‫לאונרד פיבודי,‬
‫שמו האמיתי הוא הרולד ג'נקינס.‬
‫זוכרת שלא הצלחתי למצוא‬ ‫שום תיעוד של לאונרד בספרייה?‬
‫זה בגלל שלאונרד פיבודי לא קיים.‬
‫הרולד ג'נקינס כן.‬
‫הוא היה בכלא 12 שנים.‬
‫הוא רצח את אביו כשהיה בן 13.‬
‫זה... מטורף.‬
‫אבא שלו היה מהנדס ב...‬
‫יש לי את התיק המשטרתי במכונית, וניה.‬ ‫אני יכולה להראות לך.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫לאונרד, הרולד,‬ ‫אני יודעת שאין בזה היגיון‬
‫ואני יודעת שזה נשמע מטורף,‬ ‫אבל היינו בביתו.‬
‫יש לו תמונות של כולנו,‬ ‫עם העיניים שלנו מנוקרות.‬
‫מה? אני...‬
‫אני מבטיחה שאספר לך הכול‬ ‫במכונית אבל זה לא בטוח.‬
‫לא, תפסיקי.‬
‫אני לא יכולה לתאר לעצמי כמה זה בטח קשה לך‬ ‫לשמוע זאת,‬
‫או איך שאת מרגישה עכשיו, אבל...‬
‫אני אוהבת אותך‬
‫ואני פשוט רוצה להיות כאן בשבילך, כאחותך.‬
‫אין שום סיכוי.‬
‫אני אוהבת אותו.‬
‫זה פשוט לא הגיוני.‬
‫והכוח הזה,‬
‫אני לא יודעת. אני לא יודעת מה קורה.‬
‫אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫אני מבינה עכשיו.‬
‫כנסי.‬
‫מי רעבה?‬
‫הבאתי את המאכל האהוב עליך, גבינה מותכת.‬
‫כשהיינו בני ארבע,‬
‫אבא אמר לנו שאת חולה.‬
‫שאת צריכה להיות בבידוד.‬
‫היינו כל כך צעירים.‬
‫איש מאיתנו לא חשב לפקפק בכך.‬
‫עכשיו...‬
‫את צריכה לקחת את התרופה שלך כמו ילדה טובה.‬
‫זה יעזור לך להרגיע את העצבים.‬
‫הגיע הזמן, מספר שלוש.‬
‫אבל אז הוא ביקש ממני לעשות משהו‬ ‫שמעולם לא הבנתי...‬
‫עד עכשיו.‬
‫עשי זאת.‬
‫שמעתי שמועה.‬
‫שאת חושבת שאת חסרת ייחוד.‬
‫הוא הפך אותי לשותפה.‬
‫את עשית לי את זה?‬
‫אני לא הבנתי.‬
‫את ידעת את זה כל הזמן?‬
‫שיש לי כוחות?‬
‫לא, לא ממש הבנתי עד שבאתי היום,‬ ‫וראיתי את זה.‬
‫טוב, עכשיו הכל הגיוני.‬ ‫בגלל זה אף פעם לא רצית אותי בסביבתך.‬
‫מה? לא!‬
‫פחדת שאקח את מקומך בבית,‬
‫את השליטה שלך.‬
‫זה לא נכון.‬
‫לא יכולת להתמודד עם זה‬ ‫שאבא יחשוב שאני מיוחדת.‬
‫את מיוחדת, וניה, עם הכוחות או בלעדיהם.‬
‫אל תגידי את זה!‬
‫יש לנו הזדמנות להתחיל מחדש.‬
‫את הרסת את חיי!‬
‫בבקשה, וניה, הכל גלוי עכשיו,‬ ‫אנחנו יכולות להמשיך הלאה.‬
‫אני ממשיכה הלאה.‬ ‫אבל לא איתך, עם לאונרד.‬
‫עם הרולד, את מתכוונת.‬
‫עם לאונרד!‬
‫האדם היחיד שאי פעם‬ ‫אהב אותי בגלל מי שאני.‬
‫תסתכלי לי בעיניים‬ ‫ותגידי לי שאת לא מרגישה מאוימת עכשיו.‬
‫אני לא רוצה להתווכח איתך.‬ ‫-אז לכי!‬
‫אני רק מנסה לעזור.‬
‫אני לא רוצה את העזרה שלך!‬ ‫-וניה, אני אוהבת אותך!‬
‫תפסיקי להגיד את זה!‬
‫את...‬
‫את בסדר?‬
‫אמרתי לך ללכת!‬
‫בבקשה אל תכריחי אותי לעשות את זה.‬
‫שמעתי שמועה.‬
‫אליסון!‬
‫אליסון‬
‫וניה, חכי!‬
‫לא התכוונתי...‬
‫לא התכוונתי. אני מצטערת. אני מצטערת.‬
‫עשית מה שהיית חייבת לעשות.‬
‫וניה.‬
‫אנחנו חייבים ללכת!‬
‫אני לא יכולה פשוט לעזוב אותה!‬ ‫-אנחנו חייבים ללכת עכשיו!‬
‫וניה, בואי!‬
‫עכשיו!‬
‫היי. אתה יכול לנסוע מהר יותר?‬
‫אם תשאל אותי את זה שוב,‬ ‫אני אשרוף אותך עם המצית.‬
‫אליסון! לא!‬
‫אליסון.‬
‫אלוהים. אליסון.‬
‫תרגום כתוביות: זיו בן יעיש‬