EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Den 1. april 2019 gik Jorden under i en frygtelig katastrofe.
Milliarder af mennesker døde på ganske få minutter.
Ironisk nok
var apokalypsens seks overlevende de samme søskende, der udløste den.
Hold godt fast! Det bliver ikke rart.
-Det var... -Så sejt!
Hvor er Fem?
Fem!
Diego! Allison!
Hvor er de henne?
De er væk.
Væk som en fis for vinden.
Prut.
Så er det bare dig og mig igen. Herligt.
Hvor fanden er vi?
Er hatte på mode igen?
Det er nok snarere: "Hvornår er vi?"
Halløj, du der. Undskyld, jeg forstyrrer.
Ved du, hvilket år det er? Eller hvilken dag?
Hvor uhøfligt.
Klaus! Kom her.
Ja?
-Se! -Han er min type,
-men jeg må se ham fra skuldrene og ned. -Nej, datoen!
Nå, ja.
11. februar 1960.
1960.
Pis.
KUN FOR HVIDE
Pis!
Diego!
Fem?
Allison!
-Allis... -Allison!
1. SEPTEMBER 1963
Hjælp! Så hjælp mig dog!
Nej! Så hjælp mig dog!
...og flammernes glød kan oplyse verden.
Til alle amerikanske borgere.
Spørg ikke, hvad dit land kan gøre for dig,
men hvad du kan gøre for dit land.
12. OKTOBER 1963
Åh nej!
Det var sørens!
Luther!
Diego!
25. NOVEMBER 1963
"USSR angriber USA"?
JFK I KRIG MOD DE RØDE
Det kan ikke passe.
Vi får dig væk herfra. Bare duk dig.
Læge!
Ned med dig, du!
Hvad fanden har vi nu gjort?
Hallo!
Rygtet siger, jeres hjerner eksploderede.
Fem! Din syge skiderik, hvor har du været?
-Vil du leve, så følg med. -Hazel!
-Hvad sker der? -Der er ikke tid til at forklare.
Det er atombomber, du.
-Og min familie? -Er du død, kan du ikke redde dem.
Okay...
Hvad fanden var det?
Verdens undergang. 25. november 1963.
1963...
Jeg er ingen ørn til historie, men jeg husker intet om atomkrig.
Nej, sgu.
Og min familie?
De er døde ligesom alle andre.
-Hvor er jeg? -I Dallas. På samme gade.
Ti dage før.
-Med tid til at ændre tiden og redde dem. -Kors!
Hvor starter vi?
Det der må du selv klare. Jeg holder bare mit løfte til Agnes.
Er hun ...?
-Død? -Ja.
Af kræft.
Det gik stærkt.
Vi fik 20 gode år, men desværre ikke "for evigt".
Det gør mig ondt.
Og Kommissionen?
Dem droppede jeg jo. Jeg skylder dem røv og nøgler.
Hvem filan er de så?
Pis.
Væk med dig!
Hvor tit har jeg ikke sagt "skudsikker mappe"?
MORTYS - VARELEVERING
TANDLÆGE
Hvad vil du?
Jeg sælger leksika for min ungdomsklub. Jeg tænkte, om...
Hvordan...
-Det kan jeg ikke forklare nu. -Er du fra Pentagon?
-Helt sikkert ikke. -CIA? FBI?
KGB?
Er kaffen varm?
Hvad...
Fra Colombia?
Min egen blanding.
MYSTISK LYS KAN VÆRE RUMVÆSNER
PILOTER SER "FLYVENDE TALLERKEN"
Har du hørt om Area 51?
Roswell?
Det var pokkers!
Jeg vidste, vi ikke var alene! Eleanor sagde, jeg var tosset.
Men det hele passer.
UFO'er, korncirkler...
Sandheden er jo derude.
Nej, sandheden er...
...lige for næsen af os.
Sig mig engang...
Hvad er der med de analsonder?
Væk, eller jeg smelter din hjerne.
Giv drengen plads.
Alle de dimser på taget...
...byggede du dem?
Ja. Jeg har sporet atmosfæriske anomalier.
-Jeg ventede bare. -På hvad?
På dig.
På jer.
Det hele startede i 1960, da Silvertone Omega kom frem.
Jeg stod med en kunde, da der skete noget sært.
Silvertone Omega er en af vores bedste sællerter
med ægte ColorVision.
Tænk bare. Lucy er rødhåret.
Undskyld...
Et øjeblik.
Diego!
Allison!
Så de sidste tre år har jeg målt fem energibølger i den gyde.
Samme surdej hver gang. Et skarpt blåt lys. Så kommer der nogen.
-Så du nogen af dem? -Ja, den første.
Og ham den store, følsomme.
-Følsomme? -Ja, han græd meget
og kom tit tilbage og sad og råbte et navn i timevis.
Allison.
-Luther. -Han var ikke den eneste.
De andre ledte også efter hinanden i årenes løb.
-Til sidst holdt de op. -Min familie lever altså.
Pis.
Det er min skyld, de er her.
Hør efter!
Elliott. Jeg hedder Elliott.
Det blæser jeg på!
Jeg har ti dage til at finde dem og redde verden.
Og du skal hjælpe mig.
Skal jeg ... dig...
Vent lige. Jeg syntes altså, at billedet her ligner gæst nummer fire.
Diego.
Er det...
-...til nogen hjælp? -Det kan du tro.
Ja!
Der er billedkunst fra 13 til 15 i opholdsstuen.
Medicin uddeles, før vi starter.
Tak, fordi du betroede dig til gruppen. Vi kender nok alle sammen til frygt.
Okay, hvem vil ellers fortælle?
Ingen af jer? Kom nu bare.
Diego, du er så stille til morgen.
Jeg lytter bare.
Jeg lader helbredelsen skylle over mig.
Du nævnte din far i sidste uge.
Du sagde, din barndom var en slags eksperiment.
Et reelt eksperiment.
-Eller føltes det bare sådan? -Nej, det var sådan.
Lad os granske det.
Du siger, din far er en skurk.
-Ja, sgu. -Du måtte spille helt, så far blev vred.
Jeg er en voksen mand...
Der definerer sig som modstykket til sin far.
Sin døde far.
-Det er ikke at definere sig selv, vel? -Sig det til Luke Skywalker!
-Den fatter du ikke, men det er sjovt! -Humor er fint.
Sandhed er bedre.
Hvem er Diego egentlig?
Aner det ikke.
Det har jeg aldrig vidst.
Men jeg er klar...
...til at vide det.
Tak, Diego.
Okay, nu er der så ro indtil frokost.
Lad mig se.
Du er så fuld af pis.
-Var det tuderiet? -Han gennemskuede dig.
-Han åd det råt. -Tre desserter på, du tager fejl.
-Det er en aftale. -Fint.
Dr. Moncton.
-Har du tid? -Ja, hvad er der?
Jeg har fået det meget bedre, ikke?
Jo. Du er roligere, mindre genstridig.
Det er godt, du taler i gruppen.
-Hvornår regner du med at udskrive mig? -Udvalget vurderer din sag om 90 dage.
-Så længe kan jeg ikke vente! -Tag det nu en dag ad gangen, okay?
Nej, du er ikke med. De myrder præsidenten om en uge!
Diego, det der har vi talt om.
-Ved du, hvad et heltekompleks er? -Det er røvhuller, der leger helte...
Du har en paranoid fantasi om præsident Kennedy.
De slår ham ihjel! De skyder ham i hovedet lige her i Dallas.
-Fatter du det? -Slip mig!
-Jeg er okay! -Slip!
Undskyld, jeg er okay.
Jeg er okay.
Kæft, det er dumt.
-Jeg kan ikke. -Dumt for dig, ja.
Se lige her!
Bacon.
Huggede det til frokost. Vil du smage?
Nej.
Helt ærligt gemte jeg det til din flugt.
Hvad mener du?
Jeg siger bare, at hvad du end pønser på, kan jeg hjælpe.
Pønsede jeg på noget,
og det gør jeg ikke, tog jeg da ikke dig med.
-Hvad, hvis du får desserterne tilbage? -Det er ikke desserterne...
Jeg er bedst alene ... Ikke sammen med andre.
Perfekt. Jeg fungerer også bedst alene.
Hargreeves, der er besøg.
-Hvem er det? -Jeg er ikke din sekretær!
Måske vil far sige: "Jeg elsker dig".
Skrid med dig!
-Fem. -Hej, Diego.
Hvidt klæder dig.
Det var du længe om.
Vidste du, jeg kom?
-Ja, for det pis er lige dig. -Hvor er de andre?
Er de ikke hos dig?
Vi finder dem.
-Hvor længe har du været her? -I 75 dage.
Jeg landede ved Commerce og Knox.
-Du... -Jeg kom i morges.
Hvordan fandt du mig?
I avisen.
"Sindsforvirret mand anholdt ved N. Beckley 1026."
Der bor Lee Harvey Oswald.
Forklarer du lige?
Lad os bare sige, politiet i Dallas ikke støtter mine forsøg
på at stoppe attentatet på John F. Kennedy.
-Det er jo ikke sket endnu. -Det sker heller ikke.
Ikke, når jeg er her.
Jeg har filet tremmerne på min stue ned.
Om et par dage er jeg væk, og så stopper jeg Oswald og redder præsidenten.
Sig til, hvis du vil hjælpe.
Nu hører du godt efter,
dit vrøvlende tågehorn.
-Du gør ikke en skid. -Hvorfor ikke?
-Fordi vi skal stoppe apokalypsen. -Ja, sgu.
Men det er jo først om 60 år.
Ikke den apokalypse. Der er en ny.
Den fulgte med os.
Jeg har set det. Atomkrig, Diego. Om ti dage.
Men mig spærrer de inde!
Fint, jeg lytter.
Hvorfor er der krig?
Det ved jeg ikke. Måske ville en pisseskør nar
med et heltekompleks redde præsidenten og lavede lort i maskineriet.
Virkede det?
Reddede jeg præsidenten?
Jeg vidste det!
Fint, jeg hjælper dig.
Gudskelov.
Når jeg har reddet Kennedy.
Og så tager vi et par årtier tilbage, så jeg kan file halsen over på Hitler.
Og derfor har du ingen venner.
Hør her. Vagt!
Min bror vil flygte. Han har filet tremmerne ned på sin stue.
-Dit dumme svin! -Rolig, røvhul.
-Det er for dit eget bedste. -Nej! Fem!
Min bror er meget syg.
Jeg beder til, han får den hjælp, han mangler.
Nej! Ingen sprøjter! Nej.
Jeg henter dig senere, okay? Men...
Godnat med dig.
Jeg er tilbage.
Undskyld, det tog så længe.
Har du og Vanya hygget jer, Harlan?
Ja.
Vi så til hestene,
og vi læste James og den store fersken.
Nogen anfald?
Nej.
-Og hvordan har du det? -Jeg har mindre hovedpine.
Stadig hukommelsestab.
Så må vi se at give dig nye minder.
Vanya, jeg fik næsten ram på lorten.
-Carl, tal pænt, når Harlan er her. -Det mener du ikke?
Siger knægten "skid", køber jeg ham en luftbøsse!
Siger han en lyd, køber jeg en Cadillac til alle!
Det, folk ikke forstår ved at sælge, er ihærdigheden.
De tror, man bare er der, smiler, og så smækker fælden.
Tror folk det, Carl?
Ja, det gør de. Men de forstår ikke salgets finesse.
Salgsfælden kræver evner.
-Så den smækker. -Nemlig, den smækker!
Har folk ringet?
Jeg satte en efterlysning mere i avisen. Nogen må jo lede efter dig.
Jeg er nok ikke typen, man savner.
Det tvivler jeg på.
Vi ville straks savne dig.
Nå...
Hvor skal du hen?
På kontoret. Salget var jo kun næsten hjemme.
Men ikke helt endnu.
Hvornår kommer du hjem?
Det ved jeg ikke.
Det afhænger af, hvor hårdt jeg skal slide, så du har et skønt liv.
Vær stille, når du kommer hjem, så du ikke vækker ham.
Vi ses i morgen.
-Godnat, Vanya. -Godnat.
Godnat, Harlan.
Hvad nu?
Kan du huske, da jeg sagde, motoren var godt varm?
Man bliver ikke interessant af at være kæk.
Ligesom dit skæg.
Det ville hjælpe at vide, hvor vi skal hen, Mysti-fysti.
Til Dallas.
Så langt? Hvor længe?
-Det er ikke dit gedemarked. -Nå?
Skal jeg bare følge med dig i tre år til?
Ja, du er min spøgelsesslave, husker du nok?
Nej. Vi skal tilbage. De har brug for dig i San Francisco.
De klistrede sådan.
-Jeg fik myrekryb. -Fint!
Jeg har brug for, vi er der.
Jeg har noget, der skal ordnes.
Hvad gør du så? Trækker i spøgelseshabitten
og bruger spøgelsestelefonen til at ordne ting?
Glem det.
Kom nu tilbage. Du har ting, du skal ordne.
Du har ingen krop uden mig, så du har brug for mig.
Ingen har brug for dit pis.
Derfor er du altid alene.
Æd lort, bror lort.
Slip mig!
Har du været i bad?
Nej!
Er du faret vild?
Jeg er faktisk tørstig.
-Excusez-moi, garçon. -Ja?
Ved du, hvornår den næste bus til Dallas går?
Jeps.
Og?
På slaget tre.
I morgen.
Så har vi mere tid til ... Okay.
Hej, smukke.
-Mener du mig? -Ja, dig.
Vil du spille poker,
mens du venter?
Ved I hvad? Det lyder fornøjeligt.
Klæder du mig af med øjnene, bliver jeg jo forkølet.
Luk kæften ... Alt det dumme falder ud.
Er det sjovt?
Jeg tænkte på et bette rim, jeg skriver på.
Der var en ung knøs fra Dallas
-med en mikroskopisk fallos... -Hør her...
Hvis du er fræk, hvad så med at hæve indsatsen?
Jeg har allerede satset alt.
Så sats den der tøsede guldkæde.
Clyde kan smelte den om til et bæltespænde til mig.
Det ville være et fedt bæltespænde!
Han bluffer for resten.
Han har intet.
Okay, jeg satser guldkæden
for nøglerne til din vogn.
Medmindre du bluffer.
Top!
Lad os så se.
Fuldt hus.
Konger og syvere.
Det er jo...
...ikke intet.
Fair nok. Du vinder.
-Og jeg må videre. -Du har lange fingre.
Og galopperende IBS, så det er et mirakel, jeg sidder...
Fint.
Giv mig så mine nøgler!
Kom så, Ben.
Hvad fanden?
Ellers tak.
Du er så selvstændig, så klar den selv.
Kan du ikke selvaktualisere en anden gang?
-Du nyder det! -Jeg hader det ikke.
Pis! Hvilken er det?
Kom så her, dit lille røvhul!
Det er min vogn!
Pis.
Giv mig min vogn, fede nar.
Din lille lort!
Pis!
Har du set avisen i dag?
Side et...
...femte afsnit...
...anden linje:
"På spørgsmålet om SJCC's trussel
om at demonstrere ved præsident Kennedys besøg i Dallas
svarede pressechef Pierre Salinger fra Det Hvide Hus...
-Hvad siger du? -Vi er i avisen, skat!
Her er det bedste. Nu skal du høre.
Jeg citerer: "Som præsidenten sagde tidligere i år,
-svækkes alles ret..." -"Alles rettigheder svækkes,
når én mands rettigheder...
...eller én kvindes ... trues."
Jeg købte de sidste tre aviser hos Coleman's.
Jeg er byens heldigste mand.
-Er du det? -Nemlig.
Og du er den smukkeste, jeg har set.
Og det bedste i mit liv.
Hvad?
Du skal bare ikke have store forhåbninger ... til Kennedy.
Forandringen står for døren.
Jeg kan mærke det.
Apropos...
En lille før-bryllupsdagsgave til min smukke kone.
Jeg lovede dig jo stjernerne, men...
Månen.
Du stirrer på den hver aften.
Nu kan du se den hele tiden.
Kom nu! Du kan klare ham!
-Bank ham! -Ja!
Kom så!
Kom nu, din røv!
Kom nu!
-Hvad har du gang i? -Skrid med dig!
-Kom nu! -Det var surt.
Hent bilen.
Flot klaret.
Godt.
Fald nu til ro. Okay, stille. Tak.
Okay, hør nu her.
Jeg ved, alle er urolige over det her.
Og vi kan jo diskutere det hele aftenen, men nu skal vi handle.
-Og tiden er inde. -Hvor gør vi det?
Hos Stadtler's på Commerce. Hør nu her...
Starter vi en sit-in på søndag, fem dage før præsidentens besøg,
kan vi få mediernes opmærksomhed.
Men det skal være den rette.
Enig.
Vi må ikke begå fejl.
Vi kan ikke have billeder på tv af vold, aggression eller respektløshed.
Uanset hvad de måtte gøre, har vi én regel:
ære og værdighed hele vejen.
Ingen detaljer forlader lokalet, før planen er på plads. Er det forstået?
Hvad gør jeg?
-Lad mig. -Allison, vent.
Undskyld...
Vi klipper kun kvinder her.
Sorte kvinder.
-Men sjovt nok er din mand derinde. -Mr. Mason, kan jeg hjælpe?
Hvad laver I her efter lukketid?
Det er min hustrus arbejdsplads.
Nogle aftner bruger vi salonen til møder.
Møder? Om hvad?
Hvad vedkommer det Dem?
Jeg ejer nabobygningen og et par stykker i nærheden.
Jeg vil helst have fred og ro.
Men du ejer ikke denne bygning, vel?
Ikke endnu.
Så må jeg bede dig om at gå.
God aften.
Smækkede du min fod i døren, boy?
Det er overfald.
Hun er godt bister.
Hende bider man ikke skeer med!
Jeg håber, du nød det.
Du skulle bare vide.
"Ære og værdighed"?
Han kan starte.
Nu kan I godt gå hjem.
Jeg kan ikke sove. Er der mere kage?
Sissy...
Ryger du?
Vil du have?
Mor ville dø igen, hvis hun kunne se mig nu.
Tænk, at du har en rebelsk side.
Mænd har sider.
Kvinder hemmeligheder.
Har du hemmeligheder?
Jeg har en flugtplan.
Hvad?
Der er en kaffedåse
under køkkenvasken.
Alt, jeg sparer, som Carl intet ved om,
-ryger i dåsen. -Hvorfor?
Så jeg kan ånde.
Carl er en god mand, men...
...gode mænd skrider også.
Eller dør.
Før eller siden må kvinder klare sig selv.
Hvordan mødtes I?
Det skyldtes en løgn.
Min søster sagde, hun ville se en dreng, men jeg skulle med.
Jeg var så genert dengang.
Carl mener det godt,
er flittig og elsker sin søn.
Jeg drømte om så meget dengang.
Hvad ville du være?
Ekspeditrice hos Neiman Marcus.
Ja?
Far tog os med en gang om året for at købe parfume til jul.
Der var så fortryllende.
Musik, kjoler, duftene...
Alle ekspeditricerne lignede dukker. Det gør de stadig.
Kan du forestille dig at være så elegant?
Hov, du.
Du er da elegant.
HOLBROOK SANATORIUM
Sen mælkeleverance?
-Pis. -Hargreeves.
-Hvad laver du herude? -Går i søvne.
Du er rap i kæften, hvad?
Det bliver svært med brækket kæbe.
Lila?
Du er ikke den eneste, der vil ud!
Pas på min skulder.
Hvordan slap du ud?
Kom!
-Hvem er de? -Aner det ikke.
-Hvorfor fanden stopper du? -Vi må aflede dem.
Følg mig.
RENGØRING
-Hvilken vej? -Til højre.
-Hvorfor? -Hvorfor ikke?
Okay.
Godt, du er her.
Tre mænd ville angribe os.
Hænderne op!
Vent, nej ... Vi er ikke skurkene.
Klap i, og bliv liggende.
Hvem lærte dig at slås?
Min mor.
Kom.
I må ikke skyde.
TRAPPE
Hej, Luther.
Hej, Autumn. Hvordan går det?
Jeg venter stadig på de store drikkepenge.
-Hvem er tumpen med mr. Ruby? -Aner det ikke,
men han drikker vodka gimlets, som om der er mangel på lime.
-Nå? Er der ballade med ham? -Ikke endnu.
Lad os tale forretning.
-Men det nærmer sig. -Jeg kan give rabat på brusere.
Vil I have mere? Er alt okay?
Det er værre med knægten.
Hvilken knægt?
Ved scenen.
Jeg sagde, han var for lille.
Nå?
Og hvad sagde han?
Han spurgte, hvornår jeg fik fri.
Hun er for ung til dig.
Godt at se dig, Luther.
Hvad vil du have?
At du ikke ter dig som en ambitiøs stripper, men sætter dig.
Hvornår kom du?
For et år siden, takket være dig.
-Undskyld, det var nok ikke let. -Jeg troede, I var døde.
Jack, jeg vil sgu ikke trygle.
-Gå nu. -Jeg smutter lige.
Luther, vent.
Jeg er med, okay?
Jeg har også hængt fast i tiden.
Man tror, resten af livet bliver sådan.
På flugt
uden at vide, om man ser sine nære og kære igen.
Man er i en fremmed verden. Men du er ikke alene, Luther.
Vi må finde de andre,
for verden går under igen om ti dage.
Og jeg kan ikke stoppe det.
Det skider jeg på.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen