EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Den 1 april 2019 ödelades jorden av en katastrof.
Miljontals människor dog på några minuter.
Ironiskt nog var de sex som överlevde undergången
de syskon som hade orsakat den.
Håll i er! Det här blir rörigt!
-Det var… -Uppiggande.
Var är Fem?
Fem!
Diego! Allison!
Var är alla?
De är borta.
Försvunna, som en fjärt i vinden.
Poff!
Det är bara du och jag igen.
Var fan är vi?
VAMPYRENS FÖRBANNELSE
Är hatt modernt igen?
Frågan är nog snarare: "När är vi?"
Ursäkta mig. Förlåt att jag stör.
Kan du säga vilket år det är?
Eller vilken dag?
Oförskämt.
Klaus! Kom hit.
Ja?
-Titta. -Ja, han är snygg, men jag skulle…
-Datumet, pucko. -Ja...!
11 februari 1960.
1960.
-Jävlar. -Jävlar.
VARULVENS FÖRBANNELSE
ENDAST VITA
Jävlar!
Diego!
Fem?
Allison!
-Allison! -Allison!
-Allis… -Allison!
1 SEPTEMBER 1963
Hjälp!
Nej! Hjälp mig!
…och ljuset från den elden kan sannerligen lysa upp världen.
Så, mina landsmän,
fråga inte vad ert land kan göra för er,
fråga vad ni kan göra för ert land.
12 OKTOBER 1963
Åh nej!
Se på fasiken.
Luther!
Diego!
25 NOVEMBER 1963
"Sovjet anfaller USA"?
Det kan inte stämma.
Vi ska få dig härifrån. Ligg lågt, bara.
Sjukvårdare!
Ducka, grabben!
Vad fan har vi nu gjort?
Hörni!
Jag hörde det ryktas att jag öppnade era sinnen.
Fem! Var fan har du varit, din sjuka jävel?
-Följ med om du vill leva. -Hazel.
-Vad fan händer? -Jag hinner inte förklara.
Det där är atombomber.
-Och min familj? -Du kan inte rädda dem död.
Okej.
Vad fan var det där?
Jordens undergång, den 25 november 1963.
63…
Jag är ingen historiefantast, men nån kärnvapenförintelse minns jag inte.
-Det menar du inte. -Och min familj?
Döda, som alla andra.
-Var är jag nu? -I Dallas, på samma gata.
Tio dagar tidigare.
Gott om tid att återställa tidslinjen och rädda dem.
Var börjar vi?
Du får klara dig själv. Jag håller bara ett löfte till Agnes.
Är hon…?
-Död? -Ja.
Cancer.
Det gick fort.
Vi fick 20 fina år. Evigheten var väl inte vårt öde.
Jag beklagar, Hazel.
Och Kommissionen?
Du vet att jag dumpade dem. Jag är inte skyldig dem ett skit.
Vilka är då det där?
Jävlar.
Fly!
Hur ofta har jag bett om skottsäkra portföljer?
GOLDFIELD FARMS MEJERI
VARUMOTTAGNING
MORTIMER GUSSMAN, TANDKIRURG
Vad vill du?
Hej, jag säljer uppslagsverk för min ungdomsgrupp och undrar…
-Hur gick det till? -Hinner inte förklara.
-Är du från Pentagon? -Absolut inte.
CIA? FBI? KGB?
Är det nybryggt?
Colombianskt?
Min egen blandning.
LJUSFENOMEN KAN VARA RYMDBESÖK
PILOTER SÅG FLYGANDE TEFAT
Har du hört talas om Area 51?
Roswell?
Jäklar!
Jag visste att vi inte var ensamma. Eleanor trodde jag var knäpp,
men allt är sant, eller hur? Ufon, sädesfältscirklar…
Sanningen finns där ute.
Nej, sanningen…
…finns här framför oss.
Berätta…
…varför alltid en analsond?
-Ett steg till och jag smälter din hjärna. -Lite utrymme, javisst…
Du har byggt manickerna på taket, inte sant?
Jajamän.
Jag har följt avvikelser i atmosfären och väntat…
På vad?
På dig.
På er alla.
Allt började 1960, samma år som Silvertone Omega lanserades.
Jag var mitt uppe i en försäljning när nåt märkligt inträffade.
Den här, Silvertone Omega, är en av våra bästsäljare.
Äkta färgteve.
Vem anade att Lucy hade rött hår?
Ett ögonblick.
Diego!
De tre senaste åren har jag sett fem energiurladdningar på gränden här bakom.
Samma sak varje gång. Ett starkt blått sken, sen kommer det nåt.
-Såg du nån av dem ordentligt? -Den första.
Och den stora, känsliga.
-Känsliga? -Ja, han grät mycket.
Han kom tillbaka flera gånger, och satt och ropade efter…
-Allison, var det! -Luther.
Men inte bara han. De andra har också kommit hit och letat efter varandra.
-Efter ett tag slutade de. -Min familj lever alltså.
Fan. Jag tror att jag strandsatte dem här.
Hör på.
Elliot. Jag heter Elliot.
Sak samma. Jag har tio dagar på mig att hitta dem och rädda världen.
Och jag behöver din hjälp.
Du behöver…?
Jag har tyckt att det här förbrytarfotot såg ut som den fjärde som kom.
KNIVMAN GRIPEN
Diego.
-Är det till nån hjälp? -Du anar inte.
Ja!
Konsthantverk klockan 13-15 i allrummet.
Tabletter delas ut före aktiviteten.
Tack för att du delade med dig, Alan.
Rädsla är nog nåt som vi alla känner igen.
Har nån mer nåt att berätta?
Någon?
Kom igen nu.
Diego, du är väldigt tyst den här förmiddagen.
Jag försöker bara ta in allt. Låter läkandet skölja över mig.
Förra veckan talade du om din far
och om att din barndom kändes som ett experiment.
Den var ett experiment.
-Eller kändes det bara så? -Nej, den var ett experiment.
Låt oss gräva i det. Du säger att din far var "en skurk".
-Som fan. -Så du lekte hjälte för att reta pappa?
-Jag är en vuxen man, för helvete. -Som alltjämt trotsar sin far.
Sin döde far.
Det är knappast självkännedom, Diego.
Säg det till Luke Skywalker.
-Du fattar inte, men det var mitt i prick. -Humor är bra, sanningen är bättre.
Vem är egentligen Diego?
Jag vet inte.
Det har jag nog aldrig vetat.
Men jag är redo.
Redo att ta reda på det.
Tack, Diego.
Okej, nu är det tystnad fram till lunch.
Få se.
-Fan, vad du ljuger. -För mycket tårar?
-Han genomskådade dig. -Han svalde det.
Jag slår vad om tre Jell-O.
-Taget. -Okej.
Dr Moncton.
-Har du tid? -Javisst, Diego.
Visst går det bra för mig?
Ja, du är lugnare, mindre stridslysten. Fint att du öppnar dig inför gruppen.
När tror du jag får komma ut?
Nämnden ska ompröva ditt fall om 90 dagar.
90 dagar? Det är för länge.
Ta en dag i taget.
Nej, du förstår inte.
Presidenten kommer att mördas om en vecka.
Var vi inte klara med det där, Diego?
-Vet du vad hjältekomplex är? -Ja, när kukhuvuden tror…
Din Kennedyfantasi är skälet till att du är här.
Han kommer att bli mördad!
Han blir skjuten i huvudet här i Dallas!
-Fattar du det? -Släpp mig!
-Släpp! -Jag är lugn!
Förlåt. Jag är lugn.
Jag är lugn.
-Det här är löjligt! -För dig, kanske.
Nu blir du glad.
Bacon.
Från matsalen. Vill du ha?
Nej.
Jag hade tänkt spara det till din stora rymning.
Vad pratar du om?
Du har nåt i kikaren och jag är uppfinningsrik.
Om jag hade nåt i kikaren, vilket jag inte har,
vore du den sista jag tog med.
-Du kan få tillbaka dina Jell-O. -Det handlar inte om Jell-O.
Jag är ensamvarg.
-Jag har ingen flock. -Perfekt.
Jag är också lite av en ensamvarg.
Du har besök, Hargreeves.
-Av vem? -Jag är inte din sekreterare.
Pappa kanske äntligen vill säga "jag älskar dig".
Dra åt helvete.
-Fem. -Hej, Diego.
-Du klär i vitt. -Det var på tiden att du kom.
-Hur visste du att jag skulle komma? -Du gör sånt.
Var är de andra?
Är de inte med dig?
Vi hittar dem.
-Hur länge har du varit här? -75 dagar.
-Jag damp ner bakom… -…Commerce och Knox.
-Och du? -Jag kom i morse.
Hur hittade du mig?
Sidan 16.
"Rubbad man med många knivar gripen utanför 1026 North Beckley."
Lee Harvey Oswalds adress.
Vill du förklara?
Jag kan säga att Dallaspolisen inte har gett mig nåt stöd
i mina försök att stoppa mordet på John F. Kennedy.
-Det har inte inträffat än. -Och ska inte heller, om jag får bestämma.
Jag har filat på gallret i mitt rum.
Om ett par dagar är jag ute.
Då ska jag stoppa Oswald och rädda presidenten.
Säg till om du vill vara med.
Lyssna nu noga på mig, din lallande idiot.
Du ska inte göra ett skit.
Varför inte?
-Vi måste stoppa undergången. -Det menar du inte.
Men den kommer inte än på 60 år.
Inte den undergången. Det här är en ny. Den följde efter oss.
Jag har sett den.
Kärnvapenkrig, Diego. Om tio dagar.
Och mig spärrade de in?
Visst, jag spelar med. Vad orsakas den av?
Jag vet inte.
Kanske en tokfrans med hjältekomplex
försökte rädda presidenten och sabbade allt.
Så det funkade?
Räddade jag presidenten?
Jag visste det!
Okej, jag ska hjälpa dig.
Tack och lov.
När jag har räddat Kennedy.
Sen backar du tiden så jag kan skära halsen av Hitler med en smörkniv.
Nu vet du varför du inte har några vänner.
Vakt!
Min bror tänker rymma. Han har filat ner gallret i sitt rum.
-Din jävel! -Stilla, ditt kräk!
-Det är för ditt eget bästa. -Nej! Fem!
Min bror är mycket sjuk. Jag hoppas han får den hjälp han behöver.
Nej, inte sprutan! Nej!
Jag kommer tillbaka.
Natti-natti.
Jag är hemma.
Förlåt att det dröjde så.
Har du och Vanya haft roligt i dag, Harlan?
Det har vi.
Vi har varit nere hos hästarna och vi har läst James och jättepersikan.
-Några incidenter? -Nej då.
Och hur mår du?
Huvudvärken har avtagit.
Fortfarande inga minnen.
Då får vi väl se till att skapa nya åt dig.
Jag fick nästan den jäveln på kroken.
Säg inte så inför Harlan, Carl.
Skojar du? Säger pojken "jävel" köper jag en luftbössa till honom.
Säger han nåt alls får alla varsin Cadillac.
Folk fattar inte att försäljning kräver hårt arbete.
De tror att det räcker med ett brett flin, så är allt klart.
Tror folk det, Carl?
Ja, det gör de.
Men de fattar inte konsten och vetenskapen bakom det.
Det krävs färdigheter för att ro nåt i hamn.
-I hamn, minsann? -Ja, i hamn!
Har nån ringt än?
Jag har skickat in en ny annons. Nån måste ju leta efter dig.
-Jag kanske inte är nån man saknar. -Det tvivlar jag starkt på.
Vi skulle sakna dig på nolltid.
Nåja…
-Och vart ska du? -Kontoret.
Jag sa ju att jag nästan fick dem på kroken.
-Men inte riktigt än. -När kommer du hem?
Jag vet inte. Det beror på hur hårt jag måste jobba för att ge dig allt det här.
Var tyst när du kommer hem, bara.
-Väck inte pojken. -Vi ses i morgon.
-God kväll, Vanya. -God kväll, Carl.
God kväll, Harlan.
Vad är det nu då?
Minns du när jag sa att motorn höll på att koka?
Intelligens innebär inte att man är intressant.
Inte ditt skägg heller.
Det hade underlättat om jag visste vart vi ska, Mysterio.
-Tillbaka till Dallas. -Ända dit? Hur länge?
-Det ska du skita i. -Jaså?
Tror du jag bara tänker följa med dig i tre år till?
Ja, du är min spökslav. Har du glömt det?
Vi måste vända. De behöver dig i San Francisco.
De var så krävande.
-Det kändes som om huden brann. -Jag behöver ha oss där.
Jag har oavslutade affärer där.
Vad ska du göra?
Ta på dig din spökkostym, ringa spöksamtal och göra spökaffärer?
Glöm det.
Kom tillbaka! Oavslutade affärer…
Du har inte ens en kropp utan mig. Du behöver mig.
Ingen behöver dig, Klaus. Det är därför du alltid är ensam.
Ät skit, din skitätare!
Sluta!
Har du duschat?
Nej!
Är du vilse?
Törstig, faktiskt.
Excusez-moi, garçon.
Ja?
Vet du när nästa buss till Dallas kommer?
Visst vet jag det.
Nå?
Prick klockan tre.
I morgon.
Desto mer tid för oss att…okej.
Hördu, fikusen.
-Jag? -Ja, du.
Vill du spela lite poker medan du väntar?
Hemskt gärna.
Om du fortsätter klä av mig med blicken kommer jag att bli förkyld.
Håll käften stängd.
Det dräller dumheter ur den.
-Sa jag nåt lustigt? -Nej, det är bara ett rim jag filar på.
Det var en ung man ifrån Dallas, vars stake knappt pitt kunde kallas…
Hördu…
Du som är så kaxig, vad sägs om att öka insatsen?
-Alla mina pengar är i potten. -Satsa ditt fjolliga halsband, då.
Clyde kan smälta om det till ett bältesspänne åt mig.
Det kan bli ett jäkligt fint spänne.
Han bluffar, förresten.
Han har inget.
Jag satsar mitt fjolliga halsband om du satsar bilnycklarna.
Om du inte bluffar.
Avgjort.
Fram med dem.
Kåk.
Kungar över sjuor.
Det…
…var inte illa.
Rätt ska vara rätt. Du vinner. Jag måste kila.
Du är klåfingrig, du.
Och jag har orolig mage. Det är ett under att jag…
Okej.
Ge hit nycklarna.
Showtime, Ben.
Vad i helvete?
Jag står över.
Du som är så självständig kan klara dig själv.
Kunde inte den insikten kommit en annan gång?
-Nu njuter du, va? -Jag vantrivs inte.
Vilken är det?
Kom tillbaka, din lilla skit!
Det där är min bil!
Jävlar.
Ge mig min bil, din jävel!
Fan ta dig!
Fan!
Har du läst tidningen i dag?
Första sidan…
…femte stycket…
…andra raden:
"Angående Southern Justice Coordinating Committees hot om demonstrationer
under president Kennedys Dallasbesök
sa Vita husets pressekreterare Pierre Salinger…"
-Vad sa du? -Vi är med i tidningen!
Här kommer det bästa. Det här kommer du att älska.
"Som presidenten sa tidigare i år blir alla människors rättigheter lidande…"
"…när en man eller kvinnas rättigheter hotas."
-Jag köpte de tre sista tidningarna. -Jag är den lyckligaste mannen i Dallas.
-Säger du det? -Det säger jag.
Och du är det vackraste jag nånsin har sett.
Och det bästa i mitt liv.
Vad är det?
Jag vill inte att du ska ha för höga förhoppningar om Kennedy.
Förändringen kommer. Jag känner det.
På tal om det…
En liten bröllopsdagspresent i förskott.
FRÅN JORDEN TILL MÅNEN
Jag lovade dig stjärnorna, men…
Månen.
Du stirrar på den varje kväll.
Nu kan du se den när du vill.
Kom igen! Golva honom!
-På honom! -Ja!
Kom igen!
Kom igen, din skit!
Kom an!
Fan ta dig!
-Skärpning! -Hårda bud.
Hämta bilen.
Duktig pojke.
Okej…
Tystnad, tack. Tack så mycket.
Hör på…
Jag förstår att alla har synpunkter på det här.
Vi skulle kunna diskutera saken hela kvällen,
men vi måste agera.
-Och nu är rätt tillfälle. -Var ska vi göra det?
Stadtler's på Commerce.
Hör på. Om vi inleder sittstrejken på söndag, fem dagar innan presidentbesöket,
kan vi få uppmärksamhet i riksmedia.
-Det måste vara rätt slags uppmärksamhet. -Jag håller med.
Det finns inget utrymme för misstag. Inget utrymme för bilder på tv
av våld, aggression eller ens respektlöshet.
Vad de än gör mot oss så har vi en regel.
Heder och värdighet i alla lägen.
Inget av det här får lämna detta rum förrän vi har satt planen i verket.
Vad ska jag göra?
-Jag tar det. -Vänta, Allison.
Ursäkta, vi klipper bara kvinnor här.
Svarta kvinnor.
Lustigt att er make är här, då.
Kan jag hjälpa er, mr Mason?
Vad gör ni här efter stängning?
Det här är min frus arbetsplats.
Ibland använder vi den som mötesplats.
Mötesplats? Varför det?
Hur angår det er?
Jag äger huset på andra sidan gatan och några till.
Jag vill ha det lugnt här.
Men ni äger väl inte det här huset?
Inte än.
Då får jag be er att gå härifrån. Ha en trevlig kväll.
Smällde du igen dörren på min fot avsiktligt?
Det är misshandel.
Hon menar allvar.
Henne ska man inte bråka med.
Hoppas det kändes bra.
Ni anar inte.
Det var den hedern och värdigheten.
Han kan börja.
Återgå ni till ert.
Jag kan inte sova. Finns det kvar av kakan?
Sissy…
Röker du?
Vill du ha?
Mamma skulle dö på nytt om hon såg mig nu.
Jag anade inte att du hade en så rebellisk sida.
Män har sidor.
Kvinnor har hemligheter.
Vilka är dina hemligheter?
Jag har en rymningsplan.
Va?
Det finns en kaffeburk…
…gömd under diskhon.
Varenda sparad slant som Carl inte vet nåt om hamnar där.
Varför?
För att kunna andas.
Carl är en bra karl, men…
…bra karlar ger sig också av.
Eller dör.
Tids nog får en kvinna klara sig själv.
-Hur träffades ni? -På grund av en lögn.
Min syster sa att hon skulle träffa nån, men egentligen hade hon nån åt mig.
Jag var blyg på den tiden.
Carl menar väl.
Han arbetar hårt och älskar sin son.
Jag hade så fåniga drömmar.
Vad ville du bli?
Expedit på Neiman Marcus.
Verkligen?
Pappa tog med oss dit varje år för att köpa parfym till jul.
Det var magiskt.
Musiken, klänningarna, dofterna…
Expediterna såg ut som levande dockor. Det gör de än i dag.
Kan du föreställa dig att vara så elegant?
Du…
Du är bra elegant.
HOLBROOKS MENTALSJUKHUS
Lite sent för mjölk, va?
-Fan också. -Var gör du här, Hargreeves?
Jag går i sömnen.
Gillar du att snacka, lustigkurre? Det blir svårt med bruten käke.
Lila?
Det är inte bara du som vill ut.
Akta axeln.
Hur kom du ut?
-Vilka var det? -Ingen aning!
-Varför stannar du? -Vi måste avleda dem.
Följ efter mig.
STÄD
-Vilket håll? -Höger.
-Varför höger? -Varför inte?
Okej.
Gudskelov att ni kom! Tre män attackerade oss.
-Upp med händerna. -Ni förstår inte. Vi är inte bovarna.
Håll klaffen och stanna där.
Var har du lärt dig slåss?
Av mamma.
Kom.
Skjut inte.
TRAPPA
Hej, Luther.
Hej, Autumn. Hur går affärerna?
Jag väntar fortfarande på stordricksarna.
Vem är idioten som stör mr Ruby?
Ingen aning, men han dricker vodka gimlet som om limen snart var slut.
Besvärar han dig?
Inte än.
-Vi borde göra affärer, Jack. -Men det kommer.
-Jag kan fixa duschmunstycken billigt. -Ska vi ta in nåt mer?
-Jag är mer orolig för grabben. -Vilken grabb?
Vid scenen.
Jag sa att minderåriga inte får vara här.
Jaså?
Vad sa han då?
Han frågade när jag slutar.
Hon är för ung för dig.
-Trevligt att se dig med, Luther. -Vad vill du?
Att du slutar stå där som en strippa och sätter dig.
Hur länge har du varit här?
I ett år, tack vare dig.
-Jag beklagar. Det var nog tufft. -Jag trodde alla var döda.
-Tvinga mig inte att be dig, Jack. -Lämna mig ifred.
-Jag måste gå. -Vänta, Luther.
Jag fattar. Jag vet hur det är att vara fast i tiden.
Man tror att resten av ens liv kommer att bli så här.
På flykt,
utan att veta om man ska få träffa dem man älskar igen.
Man är i en obekant värld.
Men du är inte ensam, Luther. Vi måste hitta de andra,
för om tio dagar går jorden under igen.
Jag vet inte hur vi ska stoppa det.
Det skiter jag i.
Undertexter: Karl Hårding