EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
PRIMATER FRÅN KONGO
Ingen fara, lilla vän. Ingen ska göra dig illa.
Detta är kontrollrummet. Rymdfärjan Mercurys navelsträng är nu kapad.
Nio, åtta, sju, sex
fem, fyra, tre, två, ett,
uppskjutning.
Kabintryck stabilt på 38 kPa.
Allt ser bra ut i cockpit.
Han växlar nu till manuell styrning.
Något nytt från räddningstruppen?
"Musa, berätta om mannen,
den mångbefarne, som länge irrade kring..."
Han sover, Reggie.
Då får väl Homeros vänta.
Det känns som att pappa undviker oss.
Ledsen att vara tråkig, men det är dags att vi sticker.
-Vad menar du egentligen med "vi"? -Det kan inte tolkas på så många sätt.
Jag vet inte vem du är eller varifrån du kom,
men jag råder dig att återvända dit snarast möjligt.
-Hon har rätt. Vi måste dra. -Jag räddade ditt liv, plutten.
Annars hade det bara varit en kavaj och blodiga strumpor kvar.
Just det är problemet.
Du är för bra. Du frågar för mycket.
Du vet för mycket.
Och du vet hur man slåss.
-Han har rätt. -Är jag ond för att jag reder mig själv?
Vem du än är så står du i vägen.
Om jag ser dig igen dödar jag dig.
-Vi måste dra, Diego. -Jag fick storstryk därinne.
Du hjälpte Fem, inte mig.
-Varför? -För att han är barn och du är vuxen.
Visa det.
-Diego, jag… Vi borde inte… -Vet du vad?
Jag är van vid lögnare, Lila, men jag föredrar att veta vad de ljuger om.
Lägg av, Diego. Ska du bara gå din väg?
Diego!
Hur mår vi i dag, då?
Prima liv. Hur mår du?
Hur många gånger ska du behöva nå botten innan du börjar ta hand om dig själv?
Nånstans mellan 11 och 25, skulle jag säga.
Vilket spöke pratar du med nu?
Bara en…
Bara en gammal cowboy.
Det kryllar av dem i Texas. Oftast är de söta, men den här…
…är ful och dum.
Är det där nödvändigt?
HEJ DÅ
Vill du ha?
Be nån annan att legitimera ditt missbruk.
Ditt äktenskap är hotat och demonstrationen blev till upplopp.
Om det inte är läge att dricka nu vet jag inte när det är det.
-Vad hände? -Var ska jag börja?
Min klaustrofobiska sekt hittade mig, jag tog till flaskan igen,
och jag förkunnade min eviga kärlek för…
…en ung man som inte vet att han är gay än,
på ett kafé 1963, inför hans morbror som har barrikaderat sig i garderoben.
Inte i den ordningen, men…
-Se på oss. -Ja.
Herregud.
-Hördu! -Bra gjort.
Jag har en mixer och mycket finare sprit.
Om vi ska supa på dagtid ska vi göra det rätt.
Jag älskar dig så mycket.
Ja!
God morgon.
Hej. Är det där kaffe?
Vill du ha?
Vad är klockan?
Jag vet inte och bryr mig inte.
Det gör du visst.
Herregud.
Vi förtjänar en dag ledigt.
En halvdag, då.
Några timmar.
Tyst med dig.
Vad är det?
Behöver vi prata?
-Om… -Vill du det?
Det man pratar om blir på riktigt. Det som är på riktigt har ett slut.
Det är mysigare så här.
I går pratade du om att vi kunde rymma tillsammans.
-Tänk om det gick. -Vart skulle vi ta vägen?
Nånstans där Harlan får det bra…
…och där vi kan vara tillsammans så här hela tiden.
Då vill jag dit på en gång.
Jävlar.
Carl kommer hem tidigt.
Jag förstår inte. De följer efter mig.
-Vilka? -De holländska psykopaterna.
De är svenskar, din idiot.
Torpeder med uppdrag att döda oss innan vi ställer till med mer skada.
Ja, men varför nu?
I tre månader var allt lugnt, och sen kom du.
Jag har varit här i ett år utan att nån har bråkat med mig.
Även om det vore mitt fel, vilket det inte är
så går jorden under om sex dagar
och det närmaste vi har kommit pappa var där utanför konsulatet.
Fast…
…det är inte helt sant.
Vad menar du?
Jag har träffat honom.
Helvete!
Diego!
Fem?
Allison!
Två och nittiotvå…
Två och nittiotre.
Du, jag är sju cent kort.
Ge mig det du har.
Fan också.
Fasen.
Jag ber om ursäkt. Tack.
Han stinker.
Hemma.
"Det låter säkert tokigt…
…men Reginald Hargreeves…
…jag är din son."
Kom, så dansar vi igen!
Han stinker.
Pappa?
Äsch, världen kommer inte att gå under så klichéartat.
Tro mig.
Jag vet hur slut känns.
Med alla bomber och röda knappar är vi förbaskat nära undergången, Reg.
-Det kan en dåre förstå. -En sak kan jag säga.
Kvantfysiken säger oss att vi inte kan vara säkra på någonting alls,
i synnerhet när tiden är inblandad.
Även om man vet allt om nuet
kan man inte förutse vad som sker härnäst.
Universum präglas inte av regler, utan av möjligheter.
Men vissa skeenden är mer sannolika än andra.
Det är till exempel nästan helt säkert att jag inom de närmaste minuterna…
…kommer att ta ett till glas champagne.
Ser man på.
Det låter säkert tokigt, men…
…jag är din son.
Det är du inte alls.
-Jag kommer från framtiden. -Det gör du inte alls.
Du adopterade mig och sex andra barn 1989.
-Det gjorde jag inte alls. -Jag känner till månbasen.
-Jag känner till experimenten med apor. -Hominoider.
Jag vet allt om dig.
Snälla.
Jag behöver din hjälp.
Jag vet inte vem som har skickat hit dig,
eller vad du vill,
men spring hem och hälsa din husse på CIA eller KGB
att det här försöket till rymdspioneri var skrattretande.
Varför är det löjligt?
Du vet att tidsresor är möjliga.
Tidsresor är inte problemet.
Jag hyser en djup aversion mot barn.
Jag varken har eller ämnar få barn,
men finge jag barn skulle jag förvänta mig mer än ett ovårdat yttre,
dålig hygien och dina groteska, aplika proportioner.
Men…
-Jag åkte buss hit. -Det struntar väl jag i!
Nu ska du och stanken av misslyckande som omger dig pallra dig härifrån.
-Patetiskt. -Tja…
-Han stack mig åtminstone inte i magen. -Nej, han stack dig i hjärtat.
-Är det där min morgonrock? -Nej.
Än sen vem han knivhögg var. Han vet nåt om tidsresor.
Kan du inte bara göra din grej och ta oss härifrån?
Vem vill förklara?
Första gången fastnade han i apokalypsen.
Andra gången blev han utan könshår.
Och senaste gången spred jag ut min familj över tre års tid i Dallas
och orsakade nog en undergång.
Fler frågor, Elliott?
-Nej. -Ni missar det centrala här.
Pappa leder en grupp som smider ränker för att mörda presidenten.
-"Ränker"? -Strunta i honom.
-Som jag ser det har vi bara ett val. -Jaså, vadå?
Att samla Umbrella Academy igen.
Absolut, ett familjemöte.
-Nån av er får hämta Allison. -Har ni fortfarande ihop det?
-Borde vi snacka? -Nej, hon är gift.
Hårda bud.
Jag kan hantera det.
Jag hämtar henne.
Kan du hämta Vanya utan att klämma ihjäl henne?
Jag ska försöka.
Vänta…
Vad ska jag göra?
Förbered för gäster.
"Alla Howard Johnson-hotell i sydväst", sa han.
"Alla?" frågade jag. Hörde jag verkligen rätt?
"Jajamän", sa han. "Vartenda ett."
Har du hört, Vanya?
Hon läser inte Dagens Duschmunstycke, Carl.
Jag är på så gott humör att jag inte kommenterar det där.
Nu kommenterade du det.
Här står mannen som har rott hem den största affären nånsin
för Waterton Shower and Shower Accessories Ltd.
Så fint, Carl.
Tack, Vanya.
Där hör du, Sissy. Så ska en framgångsrik familjeförsörjare gratuleras.
Sluta, Carl.
Jag har planer för oss tre i dag.
Först frukostbuffé på Egyptian Room,
sen fårrodeo, och slutligen en saftig köttbit på Cattlemen's.
Du, Vanya…
Du kan väl ta lite ledigt?
Sluta, Carl. Inte när Harlan ser.
Harlan bryr sig inte. Jag vill bara ha en kyss.
-Kan du inte vänta tills vi är ensamma? -Nej.
-Det får du lov att göra. -Carl!
-Lägg dig inte i det här, Vanya. -Sissy…
Vad är det med dig?
Jag är less på att du inte lyssnar!
Jag är less på att behöva kämpa för din uppmärksamhet. Är du inte min fru?
Vad fasen var det där?
Harlan, vännen.
Sätt på dig skorna.
Är allt bra?
Ja, allt är bra. Jag ska tillbringa dagen med min familj.
Blåste du mig?
Allvarligt, gumman?
Du sa att de där jävla nordmännen jobbade åt Kommissionen, åt oss.
Jag försökte utföra uppdraget som du gav mig.
-Men de kom i vägen. -Kära nån, då.
Nu är jag avslöjad, Fem vill döda mig och jag vet inte vad fan du vill.
Hämtade du det jag bad om?
Här.
Diegos kniv.
-Sitt. -Nej.
Jo, du blöder och all ilska är inte bra för din hy. Sitt.
Okej, men jag är fortfarande arg.
Du har rätt.
Jag har ljugit för dig.
Kommissionen…
…har ingen aning om…
-…att vi är här. -Vad gör vi då här?
Vi ställer…
…nåt till rätta…
…som har varit fel mycket, mycket länge.
-Det räcker med gåtor, mamma. -Jaså, du?
Efter ett par uppdrag vet du plötsligt allt?
Stora Lila kan bestämma själv och litar inte längre på sin mamma
som räddade henne från slummen,
som räddade henne från hennes försupna och försumliga föräldrar,
som lärde henne att leva, att älska och att överleva?
Du sa själv att du ljög.
Du ljög för dem, de ljög för mig, alla ljuger. Väx upp, stumpan.
Om du hade behövt veta skulle du ha fått veta,
men det gjorde du inte, så det gjorde jag inte, och allt gick ju bra ändå.
Nej, för jag förlorade Fem.
Är han död?
Nej, men han uteslöt mig ur sitt lilla sällskap.
Ditt sår varar.
-Men kära du, det är inget problem. -Varför inte det?
Jo, för att…
Jag har mycket planerat för oss i dag.
ROCCOS RÖR - RESERVDEL NR. 3555
Jell-O var en delikatess en gång i tiden.
För att göra det måste man koka ner en massa klövar.
Från hästar, kor, grisar... Vad som helst. Men folk har inte en hög klövar liggande.
Det var först när ett par kaxiga Newyorkbor
kom på att det kunde torkas, som vi andra kunde njuta av denna ambrosia.
Håller du käften om vi äter?
Kanske.
Här.
-Hur känns det? -Riktigt uselt, ärligt talat.
Och på en skala mellan ett och att utplåna allt liv på planeten?
Allvarligt?
Stoppa undan kniven, Diego.
Sist vi träffades svävade jag i luften
och hon sög livet ur mig med sina energitentakler. Det behöver jag smälta.
Jag vill gärna se en energitentakel.
Jag minns inte vad jag gjorde, men förlåt.
Om det hjälper.
Det gör det.
Det är mycket nu, bara.
Det är…
…en tjej jag gillar.
Jag trodde hon gillade mig, men så visar det sig…
Gudskelov.
Är det nån här?
Hallå?
Du kan inte franska.
Oj, vad mycket gamla grejer.
Oj…
Jag vet att det är omöjligt, men…
…har vi blivit sexigare allihop?
Vanya.
Tänk, jag har en syster.
Jag har saknat dig.
Skönt att nån har gjort det.
-Du är full. -Ja.
Nej, bara lite…
Vad gulligt.
Nej. Herregud…
-Hej. -Hej, Vanny.
Är Ben här, Klaus?
Nej.
Nej, spöken kan tyvärr inte resa i tiden.
Allvarligt?
Okej.
Då sätter vi igång.
-Läget, Vanny? -Hej, Diego.
-Vill du inte hälsa? -Hej, Allison.
Vad sa du?
-Hej, Allison! -Tack för det.
Vad gör vi här?
Du har alltid varit bra på att klättra.
TILL SVENSKARNA
MEMO FRÅN KOMMISSIONEN TILL SVENSKARNA
Först vill jag be om ursäkt.
Jag klantade till det rejält och fick oss alla att fastna i dåtiden.
Men värst av allt är ändå att vi tog undergången med oss hit.
Herregud, nu igen?
Visste alla det?
Varför får jag alltid veta sist att världen ska…
Herregud. Min sekt kommer att bli så lack, Fem!
Jag har sagt att vi har till 2019 på oss.
Vi har till på måndag. Sex dagar.
Är det Vanya?
-Klaus! -Vadå? Det brukar vara Vanya.
-Har vi nåt att gå på, Fem? -Ja, vi har en sak.
-Jäklar, är det pappa? -Ja.
-Är det han? -På gräskullen.
Diego och jag har försökt fråga pappa om det här.
-Hittills utan resultat. -Vi vet att han tänker mörda Kennedy.
Men vi vet inte vad eller vem som utlöser domedagen.
Det kan vara Kennedy, eller nåt helt annat.
Men om nåt rubbar tidslinjen måste vi rätta till det.
-Hur då, om vi inte vet vad? -Tänk lite.
Vi vet att pappa har skumma möten med skumma typer.
Om tre dagar står han där för att mörda presidenten. Vi vet vad vi måste göra.
-Döda pappa. -Hitta pappa.
Ingen av oss ska väl vara här? Det kanske är vi.
Kan nån här ha rubbat tidslinjen?
-Diego stalkar Lee Harvey Oswald. -Du jobbar för Jack Ruby.
Allison har varit väldigt politiskt aktiv.
-Du har startat en sekt. -Tack!
Jag är bara en barnflicka på en gård. Jag har inget med nåt att göra.
Kanske, fast vi inte vet det än.
Vi har alla en anknytning till Kennedy här. Det kan inte vara en slump.
Luther jobbar åt Ruby, Allison är aktivist, pappa är på kullen, Klaus…
…gör nåt perverst som säkert också är relaterat.
Så vi har uppenbarligen blivit hitsända i ett syfte.
Vi ska rädda John Fitzgerald Kennedy.
Diego, tänk om du har fel…
SOVJET ANFALLER USA
Det här är större än vi.
Ni dör allihop.
Jag var där. Jag såg det.
Jag vill glömma det, men kan inte.
Jag såg ryska atombomber förinta världen med er i den…
…i ett krig som inte fanns innan vi kom.
Hazel offrade sitt liv för vår skull, så nu håller ni käft och lyssnar på mig.
Jag vet inte om det vi har upplevt här har nåt samband.
Eller om det finns ett skäl till allt.
Men pappa vet.
Vi måste prata med honom innan allt vi känner till utplånas.
Okej, glöm det.
-Hörde du vad jag sa, Luther? -Ja.
Jag hörde en 58-årig man som vill att pappa ska komma och lösa allt.
Räkna inte med mig.
-Det är dags att vi blir vuxna. -Luther!
-Vart ska du? -Lägg ner, Diego.
Ingen går förrän vi har löst det här.
När lärde sig apan fula knep?
Se på fan.
Nu skulle det sitta bra med tacos. Tacos, Allison?
-Ska vi inte vänta? -Du känner grabbarna.
Det kan ta en evighet för dem att lösa det här.
Tacos, Vanya?
Kan tacos orsaka världens undergång på nåt sätt?
Det finns bara ett sätt att ta reda på det.
-Det stämmer. -Kom då!
Jag har saknat er.
Så mycket.
-Vad håller du på med, bjässen? -Låt mig vara, Diego.
Så du bara däckar Fem och sticker?
Att försöka förhindra domedagen kanske är det som utlöser den.
Så vi ska inte göra nåt alls? Sen när är du en bangare?
Sen förra gången jag ödelade världen genom att överskatta min egen betydelse.
Handlar det om att du aldrig har levat upp till farsans förväntningar?
Kanske. Vi har alla en knäpp relation till pappa.
Inte jag.
Han är ett kräk, jag är fantastisk. Så enkelt är det, okej?
Okej.
Varför kan du då inte släppa JFK?
Jag är en hjälte.
-Hjältar bekämpar brott. -Nej, pappa sa att du är en hjälte.
Det sa han till oss alla.
Tänk om han ljög. Tänk om vi bara är knäppgökar
-som ska ge fan i att förändra världen. -Alla förändrar världen, Luther.
Alla.
Det är läskigt, men det ingår liksom.
Du är så jävla stor
att jag ibland glömmer vilken känslig sate du är.
Det kommer att ordna sig.
-Vi är på rätt väg. -Och hur vet du det?
En lång, svart bil har följt efter oss sen vi lämnade Elliott. Klockan sex.
"Till mina förföljare: Jag…
…Reginald Hargreeves…
...bjuder in till en lättare supé den 20 november 1963
klockan halv åtta på 1624 Magnolia Street."
En "lättare supé"?
Vilken fräckhet! En sak går snett, och han är på krigsstigen.
Han "vet inte vem jag är"?
Jo du, Ray, du vet precis vem jag är. Du kan bara inte hantera det.
-Jag skyddar honom. -Från vadå?
Världens undergång, till exempel.
Kommer jorden verkligen att gå under om sex dagar?
Sist gjorde den det. Då gjorde vi allt Fem kunde komma på.
Visst skulle det vara sjukt om Fem blev skitsexig som vuxen?
-Lägg av, fröken "Luther var min älskare". -Vi har aldrig ens kysst varandra.
Ni kastade era sjuka små lystna blickar på varandra
hela puberteten vid frukostbordet och sånt.
Är inte vi syskon?
Alltså, tekniskt sett…
"Tekniskt sett"? Om man måste säga "tekniskt sett" är man ute på hal is.
Okej, kan vi fokusera lite?
Vi kommer uppenbarligen inte att rädda världen i kväll,
men vi kan väl rädda mitt äktenskap?
Nej!
Nej, för det vore som…
…att fråga en nunna hur man torrjuckar mot nåns ben.
Vem härinne vet ett skit om förhållanden? Hon där?
-Hon är hemligt förälskad i nån bonnmora. -Hon heter Sissy.
-Det är ändå bättre än seriemördaren. -Va?
-Vi tar det sen. -Mitt hjärta brinner…
…för en soldat jag inte har träffat än, och Luther är kär i sin syster.
Återigen, vi är faktiskt inte biologiska syskon.
Det sundaste långvariga förhållandet nån i familjen haft
var när Fem satte på den där skyltdockan.
Det enda Umbrella Academy vet om kärlek…
…är hur man sumpar den.
-Ni lyssnar på KBOX i Dallas. -Skål.
-Hur kan ni hantera det här? -Vadå?
Allt. Tidsresorna, att se döda, världens undergång...
Jag knarkar hårt, medan Allison…
…ljuger för sig själv.
Och du undertrycker alla dina känslor
tills du får saker att explodera.
Ja, det skulle jag vilja lägga av med.
Du har sex dagar på dig, vännen.
Vad fan ska vi göra av sex dagar?
Festa? Inte vet jag.
Jag ska säga till Sissy att jag älskar henne.
-Jag vill slippa ha hemligheter. -Ja.
Ja. Du har rätt.
För om allt ändå ska skita sig
är det minsta jag kan göra att vara ärlig mot min man.
Betyder det att jag måste snacka med min sekt?
Jag hatar gruppdumpningar. Det var därför jag slutade dejta tvillingar.
Den här familjen är otrolig.
-Visst. -Ta inte ut nåt i förskott.
-Kom hit, Vanya. -Kom nu.
Kom hit.
Jag älskar er.
Lyssna! Jag älskar den här låten!
-Vad vill du, dårfink? -Du skulle döda mig om du såg mig igen.
-Ja, jag minns det. -Kom igen då, så kör vi.
Okej.
Jag väntar.
Har du tröttnat än, Fem?
Du är bättre än jag trodde.
Och du är medioker.
Du kan komma fram nu.
Bravo.
-Du listade ut det. -Det var inte särskilt svårt.
Hon slåss som alla Kommissionens nickedockor.
Här är vi nu, i alla fall. Återförenade.
Jag måste fråga…
Har du saknat mig, din lilla skit?
Sissy.
Vanya!
Kom inte smygande så där!
Var har du varit?
På släktträff.
Är du full?
Det spelar ingen roll.
Det som betyder nåt är att jag har känslor. Okej?
-Jag har känslor för dig. -Det här är inte rätt tillfälle.
Det är det enda tillfället. Hur mycket tid har vi kvar?
Kanske år, kanske dagar, men vi har bara ett liv.
Man måste följa hjärtat. Och mitt hjärta vill vara med dig.
Sissy!
Blir det nån öl, eller?
Jäklar...
Här går jag spritt språngande.
Förr eller senare måste det ju ske.
Men det gör inget.
Du tillhör familjen.
Kom nån gång.
-Har du legat med honom? -Han är min man.
-Som du inte älskar längre. -Ha tålamod medan jag kommer på…
Vad ska du komma på?
Jag ser hur eländigt du mår.
-Vem kan vara lycklig jämt? -Vi!
-Vi skulle ju rymma. -Det är sånt man säger morgonen efter.
Lögner för att mäkta med dagen. Man får inte leva ut sina fantasier.
Vet du, Vanya…
…när du väl minns ditt riktiga liv kanske du blir mindre benägen
att ha åsikter om andras.
Du vet ingenting om den press jag har på mig.
-Din tid för mod är snart slut. -Vad ska det betyda?
Sex dagar.
Vi har sex dagar.
-Sex dagar till vadå? -Jag kan inte förklara.
Men vi måste ge oss av nu, snälla!
-Snälla, följ med. Snälla… -Vanya!
Jag kan inte.
Vanya.
Vänta, Vanya!
FRÅN SIR REGINALD HARGREEVES
Pappa är hemma.
Ray?
Sätt dig.
Sitt!
Jag har funderat mycket…
…och jag har bestämt…
…att jag ska berätta allt.
Undertexter: Karl Hårding