PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
U STADTLERA
JEN PRO BÍLÉ
Copak to tu máme?
Ztratila ses?
Jsi krasavice.
Hej, holka!
Tahle část města není pro vás.
Hej! Mluvíme s tebou!
Hej, vrať se!
- Koukej se vrátit! - Chyťte ji!
- Dostaneme tě! - Hej!
Dělejte!
SALON KRÁSY U ODESSY
Asi jste se ztratili, hoši.
K holiči radši zajděte do Oak Lawn.
Na váš typ vlasů se tam specializujou.
To nic, pojď.
Pojď se posadit, jo?
- Chudinko. - To nic. Jen klid.
Její manžel ho hnal po ulici přes pět bloků
úplně namol a jenom ve spodkách.
Na to ti neskočím.
Allison, lžu snad?
Do toho ji nezatahuj. Vždyť víš, že nemůže mluvit.
Promiňte, že jdu pozdě. Rád vás vidím.
Ahoj.
Tak jo, mladí se mě teď hodně často vyptávají.
Ptají se, proč…
proč si naše organizace zvolila nenásilnou cestu.
Povídají mi: „Rayi, vždyť oni nás zabíjejí.
Tak proč jim to nevrátíme?“
A já ten názor chápu, to mi věřte.
Sám jsem si tím prošel.
Podívejte se na to.
Pardon.
Kdyby ses chtěla zapojit, sestro.
Hele, Milesi.
Tak jdeš?
- Jen do toho, brácho. - Tak zatím.
Nejsi odtud, že ne?
ZAŽILI JSTE DISKRIMINACI?
Děláš si poznámky.
Co je probrat při večeři?
Já se jmenuju Ray.
Jak ty?
Allison.
Tak jo, slečno Allison.
Večeři?
Máš dobré instinkty.
Nastrčit ji do blázince
a využít mýho tupýho bratra,
to bylo chytrý.
No, jablko nepadá daleko od stromu.
- Je to tvá… - Dcera.
Ano. Má jediná. Takže bych ocenila, kdybys jí nerozdrtil krk.
Jednoho dne si fakt užiju, jak tě zabiju.
Lilo, drahoušku, nechala bys nás?
Dospěláci si musí promluvit.
Co chceš?
Máš rád jazz, Pětko?
Radši bych olíznul struhadlo.
Jazz je jako krásná žena.
Komplexní, emocionální, náročná.
Nedá ti nic jen tak, musíš si to zasloužit.
Doufám, že tím chceš něco říct.
Pod mým vedením
by Komise zněla víc jako…
jazz.
A co představenstvo?
No, právě to už se týká tebe.
Ne.
Netýká.
Výměnou za zabití členů představenstva
jsem ochotna dostat tebe i s rodinou z této doby
zpět do roku 2019, kam patříte.
A co třetí světová,
která má začít za pár dnů?
Až se sourozenci zmizíš, konat se nebude.
A ta apokalypsa zpátky v roce 2019?
Ta taky ne.
Jasně si vzpomínám, žes mi řekla, že k ní musí dojít.
Že se to má stát.
Tehdy jsem se řídila firemní politikou.
Ale až budu ve vedení já…
můžeme jamovat.
Jazz.
Přesně tak.
A co to představenstvo?
Nikdo neví, co jsou zač.
Správně.
Ale každé fiskální čtvrtletí mají společnou schůzi.
Kde?
Otázka zní kdy.
Scházejí se v dějinách, ale nikdy na stejném místě.
Přesné místo a datum těchto schůzí
je nejpřísněji střeženým tajemstvím Komise.
Ale ty víš, kde to bude, že jo?
Stála bych ve svém oboru za něco, kdybych to nevěděla?
- Musím si to promyslet. - Dobrá.
Ale pamatuj, konec světa je blízko
a jak to teď vypadá,
jsem tvá jediná možnost.
Ještě nejsi.
OD REGINALDA HARGREEVESE
Diego, je to léčka.
Možná. Ale stejně bysme měli jít.
Říká chlap, kterýho nedávno pobodal.
Jen se neboj, já si to s ním vyříkám.
- Řekneš mu, že je blázen? - Já jsem pro.
- Vidíš? - Vanyo,
zrovna ty bys tátu měla nesnášet ze všech nejvíc.
Ale no tak, fakt je tak hroznej?
No, tak schválně.
Oddělil tě od zbytku rodiny.
Cpal ti prášky.
A vymyl ti mozek, abys věřila, že nemáš schopnost.
- Bože, ten je… - Přesně.
Tak to se s ním musím setkat.
Ty víš, jak to proběhne.
Táta na nás rozjede svý triky,
dostane se nám do hlavy
a poštve nás proti sobě. Však uvidíte.
Luthere, už nám není dvanáct.
Jsme dospělí chlapi.
A ženy.
Hele.
Hej.
Zvládneme ho.
Víš, co se změnilo?
Co jako?
Máš mě.
Přijdeme tam jednotní.
Už žádný Číslo Jedna, Číslo Dvě a tak.
Odteďka jsme…
Tým Nula.
Tým Nula?
Tým Nula.
Už napořád.
Děláš chybu.
Nekaž mi koncentraci.
Nemůžeš jim jen tak říct, že svět skončí.
Víš, co to s kultem může udělat.
Zaprvý to není kult.
Jasný? A zadruhý se prostě uklidni, jo?
Dohlídnu na to, aby tu nebyl žádnej jed.
A co jim povíš?
„Připravte se na smrt?“
- Zaslouží si lepší vysvětlení. - Lepší než pravdu?
Hele, celý to začalo nedorozuměním.
A bylo fajn chvíli lidem pomáhat.
Začalo to, protože jsi narcista.
- Fakt, jo? - Nemáš v sobě ani špetku altruismu.
Hele, Bene, jestli má svět skončit,
tak by se měli vrátit k rodinám.
Většina už se nemá ke komu vracet.
Jill odmítla stípko na Berkeley, aby s tebou jezdila po světě.
Rodiče s ní ani nemluví.
Jill…
Jill… jo, to je ta…
Holanďanka, co šilhá?
- Že jo? - Ne.
Hnědá pleť, brýle.
Oči, ve kterých se úplně ztratíš.
Zahodila pro tebe svou budoucnost.
Možná se osvobodila z vězení americkýho vzdělávání
a místo toho se rozhodla studovat ve škole života.
- Chytrá holka. - Klausi, jsou to opravdoví lidi, ne jen…
nějaký šály, co si vyzkoušíš a pak kdykoli zahodíš.
Dlužíš jim to.
Víš, už je trošilinku frustrující,
že pořád chceš pravej opak toho, co chci já.
Tak dobře.
Díky.
Paráda. Super.
Díky.
Dobře, díky. Sedejte.
Jmenuju se Klaus a jsem alkoho… Pardon, jiný setkání.
Během procházek jsem hodně přemýšlel…
pátral, přemítal a dospěl jsem k něčemu, o co bych se chtěl podělit
s vámi všemi.
Já jsem podvodník.
Jo, už od začátku jsem vám všem lhal a…
jsem úplnej a naprostej podvodník.
Já taky.
Já jsem taky podvodník.
Jsem ten nejhorší podvodník.
Podvádím sám sebe.
Ale jak praví tvé písmo svaté: „Dokud dokážu milovat,
zůstanu naživu.“
- „Mám… - Ale to není písmo svatý.
Jasný? Je to text písničky slavný disco zpěvačky Glorie Gaynor.
A já ho ukradl!
- Gloria Gaynor? - Gloria?
Mě byste následovat neměli. Nikam vás nedovedu.
Nejsem guru, nejsem mesiáš,
jsem podvodník!
Ani nevím, co dělám.
Fakt ne. Prostě si to…
vymýšlím za pochodu.
Měli byste se prostě…
vrátit k rodinám.
AHOJ SBOHEM
Keechie…
Přestaň.
Podívej se na mě, jo? To nic.
To nic. Poslouchej…
všechno bude v pohodě.
Jasný?
Už to chápu.
Výborně.
Když se doznáme k tomu, že jsme podvodníci,
jen tehdy můžeme zažít
- pravou pokoru. - Ne!
Tak jsem to nemyslel.
Takhle ne.
Taky jsem podvodnice.
Jsem podvodník.
I já jsem podvodnice!
Jsem podvodník!
Tak jo.
No…
hele, zkusil jsem to.
Jsem podvodník.
Takže prezident byl černoch?
- To už jsme probrali. - Jako fakt černoch?
V Bílém domě?
Ano.
A ty máš…
Schopnosti, ano.
Už posedmnácté.
Proč mi to říkáš teď?
Protože možná už…
Protože si zasloužíš znát pravdu.
Tak to dokaž.
- Co prosím? - Slyšelas.
Dokaž to.
Není to pouťový trik. Má to následky.
Takže Wonder Woman má schopnosti, ale nesmí je ukázat.
To je náhodička.
Promiňte…
můj manžel by si rád zkusil tenhle oblek.
Barevní si zboží zkoušet nesmí, ale pokud to chcete koupit…
Zaslechla jsem zvěst, že jste ho nechal vyzkoušet cokoli.
To bylo neuvěřitelné!
Proč to neděláš pořád?
Tolik bychom toho mohli dokázat.
Pro naše hnutí.
Allison, počkej.
U STADTLERA
Nechoď tam, Allison.
JEN PRO BÍLÉ
To teda ne. To se nebude opakovat.
Koukejte vypadnout, černý huby, než zavolám poldy.
Zaslechla jsem zvěst, žes konečně držel hubu.
Kávu.
Černou.
Víc.
Allison…
- Víc. - Allison, přestaň.
- Víc. - Vidíš jeho ruku? Ubližuješ mu!
- Víc. - Dost.
- To stačilo. - Promiň.
SDRUŽENÍ SENIORŮ PRAVIDELNÉ BINGO
B-6!
- Děkuju. - Bože, to mám.
Mám kliku.
Vážně?
O-72!
A pamatujte, lidičky, dnešní hlavní cenou je sada zahradního nábytku
z Monroeova velkoobchodu s nábytkem!
No tak, přehlídla jsi O-72.
Dávej pozor, ten zahradní nábytek chci.
I-29.
Když se budeš pořád kabonit, budeš mít vrásky.
Fakt myslíš, že je Pětka nejlepší zabiják z Komise?
Ale no tak, jen ho lakuju.
Proč to nemám udělat já?
Pro tebe mám větší plány.
- Věř mi. - Nejsem dost dobrá?
- Jistě že jsi. - Tak co je?
Pro takovej úkol bych vraždila.
V každém puči je potřeba mít obětního beránka.
Nesmí to padnout na nás.
- Na žádnou z nás. - G-47.
G-47…
Krucinál.
A co Diego?
Co s ním?
Je součástí plánu s obětním beránkem?
Copak, zakoukala ses do něj?
- Neblbni. - Ale no tak,
znám všechny tvé pohledy, cuknutí i zachvění hlasu.
A ten náramek, co máš na zápěstí, to není moc nenápadné.
To je trofej.
Z dobře odvedený práce.
Zamilovaná do cíle, to je klišé.
To je směšný.
Vážně?
Takže bys ho zabila, kdybych chtěla?
- Zaváhalas. - Ne.
Ale ano.
- Dobrý pokus. - B-9.
B-9.
Panebože.
Bingo, vy starý ochechule!
Zatraceně.
Vím, že si připadáš jako duchovní vůdce a tak,
takže tohle neuslyšíš rád, ale…
ty potřebuješ profesionální pomoc.
„Klausi, nedělej to.
Klausi, udělej to, ale jinak.“
Nemůžu se ani vychcat, aniž bys kafral do toho, jakou mám mušku.
Beze mě bys ležel mrtvej ve škarpě.
Zrovna mi došlo, koho mi připomínáš.
- Koho? - Tátu.
To neříkej.
- Tátu. - Ale fakt! Sklapni!
Šestnáct let v hrobě a konečně se z tebe stal tvůj otec.
To bylo divný.
Bože, Bene.
Cos to, sakra, provedl?
Asi jsem…
byl v tobě.
Omlouvám se. Rušíme tě při modlitbě.
- Jill. - Dave?
Raymonde, evidentně máš něco na srdci, tak mi to řekni.
Použilas to na mě?
Rayi, samozřejmě že ne.
Ale kdyby jo, věděl bych to vůbec?
Kde se to tu vzalo?
JÁ, REGINALD HARGREEVES, VÁS ZVU NA VEČEŘI…
O co jde?
Tak jak jsi mě našel?
Z tohohle letáku s tvým obličejem.
Ale ne.
Ale jsem rád, žes přišel.
Hele, jen jsem se chtěl omluvit za posledně.
Ale to nic.
Podle mě egu prospěje, když čas od času dostane ránu.
Jo, ale i tak. Já takovej prostě nejsem.
Já vím.
Hele, posledně jsi mluvil o válce a o mým strejdovi.
- Jak jsi to všechno věděl? - Vždyť jsem prorok.
Jasně.
- Všechno je to v tom letáku. - Proroku.
No jo. Ale při vší úctě, tohle není skutečný.
Proroku.
Aha, tak jak to, že o tobě všechno vím?
Co třeba?
Třeba…
tvý oblíbený jídlo.
Obyčejnej hamburger se dvěma okurkama.
- Burgery má rád každej. - Ale no tak.
Tvoje oblíbená písnička je „The Man Who Shot Liberty Valance“.
Jak to víš?
A tvoje nejoblíbenější kniha je Duna.
Omyl. Tu ani neznám.
Ale poznáš.
A zamiluješ si ji, to mi věř. A nemáš zač, mimochodem.
Co dál?
Vím, že si občas
připadáš jako cizinec ve vlastní rodině.
Doufáš, že když půjdeš do armády, něco tím příbuzným dokážeš.
A sobě taky.
A já ti chci říct, Dave,
že to nevyjde.
A nakonec si budeš přát, abys to bejval neudělal.
Vůbec netušíš, co to meleš. Jdu do armády,
- protože… - Je to tak správný.
Ani nevím, proč tu jsem.
Poslouchej. 21. února 1968 v údolí A Shau
schytáš kulku, zatímco budeš bránit kopec 689.
Z toho kopce se nikdy nevrátíš, Dave. To bude konec.
Kecáš.
- Jsi prostě podvodník. - Tak podívej…
Vezmi si je.
KATZ DAVID J.
Nic jinýho mi po tobě nezbylo.
I kdybych ti věřil, a já ti nevěřím,
tak k tomu jsem se přihlásil.
Bude mi ctí zemřít pro vlast.
Tohle vám hipíkům nedochází.
Ale ty nemusíš…
Ale musím.
Ne, nemusíš.
Už jsem narukoval.
Cože? To se ještě stát nemělo.
Když jsme se viděli posledně, strejda mě vzal na nábor.
Donutil mě se zapsat.
Odjíždím příští týden.
Cože?
Tohle si nech na lanaření příštího tupce.
Dave.
Dave, vrať se.
Tohle pro tebe přišlo, proroku.
Dnes existuje tolik novátorských způsobů léčby,
ale co se týče uvolnění stresu, nic se nevyrovná sauně.
Moje práce bývá stresující, to ano.
Ale nedovedu si představit, jak náročné to máte vy, hoši.
My vás známe?
Ne.
Ale já o vás vím všechno.
Nicméně…
to vypadá, že máte trochu potíže
s aktuálním úkolem.
Malý zádrhel.
Přišli jste o bratra. To mi přijde jako víc než jen zádrhel.
Co kdybych vám řekla,
kde se nachází ten tupec s noži, co odpálil vašeho milovaného bratra?
Co jste zač?
Někdo, koho budete chtít znát.
Propusť mého bimbase.
Pokračujte.
Sdělím vám přesnou polohu toho,
kterého hledáte, Diega.
Zbytek…
už nechám vaší představivosti.
Co z toho budete mít vy?
Řekněme,
že to, jak si on a má dcera
hrají na doktora, musí urychleně skončit.
Mám jen jeden požadavek.
Neubližujte tomu malému
s rozkošnými ponožkami.
Levandule.
Počkej.
Moment.
Nazdar, lidi.
Pardon.
Výborně. Jsme tu všichni.
- Luthere! - Panebože.
Promiňte. Jsem nervózní.
To snad není pravda!
Tak jo. Až dorazí táta, mluvit budu já, jo?
Taky mám pár otázek.
Hele, nechceme ho vyděsit. Může nám pomoct s apokalypsou a návratem.
Ne. Jde o to, proč chce zabít prezidenta.
Je to otázka života a smrti, ty imbecile.
Možná bychom měli spíš mluvit jeden po druhým, ne?
Hele, kdo bude mít tuhle lasturu, ten může mluvit.
- Vanyo, na debatu není čas. - Nemám se toho chopit?
Víme, že mně jde mluvení nejlíp.
Tak jo, mazánku.
Žárlíš, Číslo Dvě?
Hele, už žádný čísla.
Dost blbostí. Jsme Tým nula.
Všichni jsme Tým nula.
Diego.
Nemáš tu lasturu.
Typický.
Nejenže jste se mi vloupali do laboratoře,
vypustili jste mého šimpanze,
infiltrovali jste mexický konzulát,
opakovaně jste na mě útočili,
ale také jste mě několikrát nazývali…
Čau, taťko, jak se vede?
…tátou.
Podle mých informací nejste ze CIA
ani z KGB a rozhodně ne z MI5, takže…
co jste zač?
Jsme tvoje děti.
Z budoucnosti.
V roce 1989 jsi nás adoptoval a učil jsi nás zabránit konci světa.
Byli jsme Umbrella Academy.
- Proč bych měl adoptovat šest… - Sedm.
Jeden z nás chybí.
Umřel.
Jeden umřel.
Umřel, ale jsem tady. Řekni jim to.
To by stačilo.
Nicméně,
jaký bych měl důvod k tomu, abych adoptoval sedm nevychovanců?
Zvláštní schopnosti.
Zvláštní? V jakém smyslu?
Ve smyslu superschopností.
Možná jsem staromódní, ale jsem pedant na drobnost, které se říká důkazy.
Ukažte to.
Pořád chce někdo vidět schopnosti.
Nejsme zvířata v cirkusu. Nebudeme panáčkovat s míčkem na nose
a tleskat jako lachtani pro tvou zábavu.
Co to píšeš?
Podruhé jsi minul, mladíku.
Přestaň!
To už je zajímavé.
Rychlý shrnutí. Luther má supersílu.
Klaus mluví s mrtvými.
- Allison kohokoli přesvědčí k čemukoli. - Ale nedělá to.
Zaslechla jsem zvěst, že sis dal pěstí.
Hergot!
A ty?
- Vanya by to předvádět nemusela. - Jo, to by nebylo rozumný.
- Jo. - To je dobrý.
Já to zvládnu.
Zvládneš? Posledně jsi doslova odpálila Měsíc.
Vanyo, ne!
Moje oblíbená košile.
Jejda.
Působivý.
Tak hele,
my víme, že s někým plánuješ zabít prezidenta.
Nedávno jsi byl v ústavu, je to tak?
Zdá se, že i nadále trpíš přeludy o své důležitosti a paranoiou.
Vážně?
Vysvětli tohle.
To jsi ty.
Za dva dny na travnatým vršku.
Přesně to místo, ze kterýho zastřelí prezidenta.
No…
zdá se, žes na to přišel.
Zcela sám jsi odhalil mé hanebné spiknutí.
To bys chtěl slyšet?
Považuješ se za dobrodince?
Poslední dobrák, co nás zachrání před podlehnutím korupci a intrikám?
Jedná se o pošetilý blud.
Smutným faktem je, že jsi zoufalý muž,
co si ani neuvědomuje vlastní nedůležitost.
Zoufale lpíš na své zcestné logice.
Stručně řečeno,
muž, kterému to přerostlo přes hlavu.
To se… mýlíš.
Hele, prezidenta neřešte.
Za pět dnů přijde katastrofická válka.
Musíme tomu zabránit.
Válka?
Lidé spolu vždy budou válčit.
Tohle není ledajaká válka.
Tohle bude apokalypsa.
Konec světa.
Nuže…
vy jste tu výjimeční, ne?
Proč se nespojíte a něco s tím neuděláte?
Tak jo. A dost.
To má záchvat?
Asi se předávkoval.
Neuděláme něco?
Klausi!
Teď není vhodná chvíle. Co blbneš?
Jsem…
Ven s tím.
…Ben!
Nuže…
děkuji, že jste přišli.
Už jsem viděl dost.
Ne, já…
Podívej se, cos mi provedl.
Podívej se!
Krucinál. Proč?
Ty v šortkách.
Na slovíčko? V soukromí.
Účet, prosím.
No…
taková klasická večeře Hargreevesových.
Připadám si znásilněnej.
Potřebuju bylinnou koupel.
Neměls právo mě posednout.
Posednutí je silný slovo. Já preferuju výraz „vypůjčení“.
Dočasný.
- Gratuluju. - K čemu?
To bylo myslím poprvý, co ses tátovi vzepřel.
Jsi v pořádku?
No, podporu jsem čekal marně.
Tým Nula. Velký kulový.
Klausi.
Nech mě bejt.
Zase ty?
Proč nás špehuješ?
Jen ti chci něco ukázat.
Jak jsi mě našla?
Tohle ti přišlo na farmu.
Mohly bychom někam zajít?
Kde bude soukromí?
Co to má být?
Tvůj přítel není dobrák, jak si myslíš.
On a jeho prohnilí kumpáni
plánují na pozítří atentát na Kennedyho.
Nechápu tě.
Chystá se zabít prezidenta.
To je směšné.
Nikomu by neublížil.
Co podle tebe dělá v Dallasu?
O čem byla ta schůzka na konzulátu?
Je to spiknutí.
Musíme ho zastavit.
Mýlíš se.
Nedej jen na mě.
Zeptej se ho sama.
Zdá se, že jsi z nich nejrozumnější.
Protože jsem nejstarší.
Vlastně jsem teď starší než ty.
Koňak?
Jen kapku.
Onehdy jsi přede mnou citoval Homéra.
Proč?
Donutils nás, abychom se ho naučili.
A to v původní řečtině.
Když odsud nezmizíme, tenhle svět za pět dní skončí.
Světy končí.
Prvohorní, jurský a tak dál.
S tímhle ale můžeme něco udělat.
Největší lidská chyba.
Iluze kontroly.
Potřebuju tvou pomoc.
Jsi poslední rozumná možnost.
Jinak budu muset uzavřít dohodu, která se mi vůbec nelíbí.
Co víš o cestování časem?
- Teoreticky? - Prakticky.
Vím, že se podobá skoku do hlubin ledové vody poslepu a návratu na hladinu…
V podobě žaludu, jo.
K čemu došlo, když ses o tu cestu pokusil?
- Zpackal jsem to. - Jak?
Skočil jsem moc dopředu
a na 45 let jsem uvízl v budoucí apokalypse.
Pak jsem skočil moc dozadu.
Ale tentokrát i s celou rodinou.
Možná tvůj apetit neodpovídá tvým schopnostem.
Začni zlehka.
Vteřiny.
Ne desetiletí.
Vteřiny?
Bez urážky, ale na můj cíl je třeba trochu víc času.
Během pár vteřin se toho může tolik změnit.
Dalo by se svrhnout impérium.
Dalo by se zamilovat.
Žalud se dubem nestane přes noc.
Vážně jsem doufal, že mi povíš víc.
Omlouvám se, že nemůžu pomoci.
Taky se omlouvám.
V dětství jsem na tebe byl hroznej.
Byl jsem naivní.
Nic se nestalo, starý brachu.
MORTYHO TELEVIZE A RÁDIA
Nazdárek.
Kde se tu bereš?
Copak?
Máš hlad?
Tak schválně…
No vida.
Kde je Diego?
Nevím.
Kde je?
Říkám, že nevím.
Řekni „á“.
Nelíbí se mi, jak to skončilo.
Chci ti to vysvětlit.
Ať je mezi námi cokoli…
Vanyo, je to nebezpečný.
Tohle se netoleruje.
Ženy, jako jsme my.
V tomhle kraji.
- Já vím. - Nech mě to doříct.
Některé z nás nikdy nebudou mít
život, jaký by chtěly.
Ale to neznamená, že ho nechceme.
Rozumíš mi?
Co kdybychom odjely?
Pryč odsud.
Pryč od Carla.
Někam do bezpečí.
Jak to myslíš? Kam?
Ještě nevím.
Já nevím.
Ale nedovolím, aby se tobě nebo Harlanovi něco stalo.
Ochráním tě.
Jen mi musíš věřit.
Věřím.
Bože, já ti věřím.
Zmizíme odsud.
Můžeme na sever.
Mám rodinu v Oklahomě.
Ale opatrně. Carl to nesmí vědět.
Jeho bratr Jerry je policajt. Když si bude myslet, že uteču…
- Nic se nedozví, jo? - Dobře.
- Než se připravíme, vše bude jako dřív. - Tak jo.
Jen mi dej trochu času.
Krev.
Sakra.
Elliotte?
Diego?
Do prdele.
Akorát na skleničku před spaním.
Aby bylo jasno.
Já zneškodním představenstvo…
ty nás všechny dostaneš domů.
Žádný konec světa, žádná apokalypsa.
Je to tak?
Tak zní dohoda.
Tak jdu do toho.
HOSTINEC LONELY LODGER OSHKOSH, WISCONSIN, 1982.
Překlad titulků: Vojtěch Ulrich