‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- אכסניית המטייל הבודד‬ ‫אושקוש, ויסקונסין, 1982 -‬
‫סליחה.‬ ‫-היי, הבהלת אותי.‬
‫- ברוכים הבאים, איגוד הפולקה בוויסקונסין‬ ‫1982 -‬
‫אם אתה רוצה עוגיות, נוציא אותן רק בשלוש.‬ ‫-אני לא יכול לחכות.‬
‫את יודעת איפה נמצאת פגישת אגודת פולי הסויה‬ ‫של המערב התיכון?‬
‫בטח. באולם מוסקלונג.‬
‫אתה מחפש את אימא שלך? היא משתתפת בוועידה?‬
‫היי, תוכלי לפרוט לי כסף?‬ ‫-בטח, אחפש בארנק.‬
‫יש לי רק ניקל ושני מטבעות של עשרה סנט.‬
‫יש לך מזל, אדוני.‬
‫יש שאומרים שמזל הוא לדעת למות בזמן הנכון.‬
‫- פאדג' נאטר -‬
‫קדימה!‬
‫חתיכת פאדג' נאטר מעצבן!‬
‫פאדג' נאטר מזדיין!‬
‫- אגודת פולי הסויה -‬
‫- גרזן אש‬ ‫לשימוש במקרה חירום בלבד -‬
‫נעבור לסעיף 17, בבקשה.‬
‫אתה!‬ ‫-מה הוא...‬
‫קראו לאבטחה!‬
‫לא!‬
‫מה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לא!‬
‫היא שלחה אותך, לא?‬
‫זה באמת משנה עכשיו?‬ ‫-אכפיל ואשלש כל מה שהיא הציעה לך.‬
‫אני לא עושה את זה בשביל הכסף.‬
‫רדי ממני!‬
‫אתה תשלם על מכונת החטיפים, בחורצ'יק.‬
‫כן? אני לא רוצה לפגוע בך, טוב?‬
‫לפגוע בי? אני לא מפחדת ממך, חצ'קון.‬
‫שיט.‬
‫אני בטוח שנוכל להגיע להבנה שתועיל לשנינו.‬
‫מידה כנגד מידה?‬
‫מה אתה אומר?‬ ‫-למה לא?‬
‫הינה המידה שלך.‬
‫וזה כנגד...‬
‫לא! בבקשה, לא!‬ ‫-והינה המידה השנייה שלך.‬
‫לא!‬
‫צר לי לאכזב אותך, בני היקר,‬
‫אבל אתה לא נכנס לגוף הזה.‬
‫אין סיכוי.‬ ‫-טוב,‬
‫אתה תצטרך לישון מתי שהוא.‬
‫זה שום דבר.‬
‫פעם, בריו,‬
‫הייתי ער במשך שמונה ימים רצופים.‬
‫בלי עזרים כימיקלים?‬
‫תקשיב, הנקודה היא, שלא אתן לך לנצח.‬
‫אלוהים, אני שונא את הפרצוף שלך.‬ ‫-אני שונא את כולך.‬
‫בבקשה, רק...‬
‫זה בסדר. תירדם.‬
‫היי! בן! אלוהים אדירים! ‬
‫בבקשה ממך, יש לי הרבה דברים על הראש עכשיו.‬
‫תמיד יש לך הרבה על הראש.‬ ‫-בן!‬
‫האיש שהוא אהבת חיי עומד למות,‬
‫ולא אוכל לעצור את זה.‬
‫ניסיתי כל דבר שיש לנוסע בזמן בשרוול.‬
‫אמרתי לו שאני אוהב אותו.‬
‫סיפרתי לו על העתיד שלו.‬
‫והדבר היחיד שהצלחת לעשות, זה להפחיד אותו.‬
‫אלוהים, אני שונא את זה,‬
‫אני לא מצליח לעשות כלום.‬ ‫-קלאוס, ‬
‫את מה שאתה מרגיש עכשיו, אני מרגיש בכל יום.‬
‫אני רק צופה בך חוזר על אותן טעויות,‬ ‫שוב ושוב ושוב.‬
‫ברוך הבא לחוסר האונים.‬
‫אלוהים. זה בטח נורא.‬
‫אני מצטער.‬
‫רוצה לפצות אותי?‬ ‫-לא!‬
‫בחייך!‬ ‫-לא תוכל להשתלט עליי. לא.‬
‫רק לכמה דקות!‬ ‫-למה זה כל כך חשוב?‬
‫ג'יל.‬
‫אני רוצה לדבר איתה.‬ ‫-ג'יל...‬
‫היא ה...‬
‫המרוקאית הצולעת?‬
‫נכון?‬ ‫-ברצינות?‬
‫כבר דיברנו על זה.‬
‫אני מקשיב לך לעיתים נדירות מאוד.‬
‫קלאוס.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫טוב.‬
‫אבל רגע!‬
‫אנחנו צריכים לדבר על כללי יסוד.‬
‫סליחה, מותק.‬
‫תודה.‬
‫אתה רוצה בירה, קרל?‬
‫לא, גבירתי.‬
‫אני לוקחת את הרלן לבדיקה שלו.‬
‫אשמח אם תבואי.‬
‫כן, אשמח.‬
‫ונוכל ללכת לפארק אחר כך, או משהו כזה?‬
‫האמת, אני צריך טרמפ מווניה, ‬
‫לחווה של ג'ים גרווי.‬
‫הוא אומר שיש לו לקוח חדש בשבילי.‬
‫הוא יחזיר אותי כשנסיים.‬
‫הרלן אוהב כשווניה מצטרפת.‬
‫זה מרגיע אותו.‬
‫את תבואי איתנו.‬ ‫-אמרתי שאני צריך אותה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אסע עם קרל.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה, מותק.‬
‫נחזור עוד מעט.‬
‫מותק, ראית את העניבה הירוקה שלי?‬ ‫-לאן אתה הולך?‬
‫דיברתי עם מיילס. מסתבר...‬
‫שמשרד התובע הכללי יצר קשר מטעם רוברט קנדי.‬
‫הם רוצים להיפגש.‬
‫המחאה שלנו השיגה את תשומת ליבם.‬
‫מותק, זה מדהים.‬
‫אבל קיוויתי שאולי נוכל...‬
‫מיילס רוצה להחליט על אסטרטגיה משותפת.‬
‫היית מאמינה?‬
‫כל העבודה הקשה שלנו משתלמת סוף סוף.‬
‫אני ממש שמחה בשבילך, מותק.‬
‫את רוצה לבוא איתי?‬ ‫-לא, לך אתה. אני...‬
‫לא מרגישה כל כך טוב.‬
‫טוב...‬
‫אחזור בקרוב.‬
‫ואביא מרק.‬
‫היי, ריי?‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫נו?‬
‫איי.ג'יי!‬
‫אתה יודע, אתה מתחיל למלא את המכנסיים שלך.‬
‫למה אתה כל כך שקט?‬
‫חשבתי שתפרח אחרי הטבח הבוקר.‬
‫כל ההרג הזה...‬
‫סיימתי עם זה.‬
‫מה?‬
‫אני אמורה לקחת את זה ברצינות?‬
‫היום, פעלתי למען המשפחה שלי.‬
‫עשיתי את זה כדי להציל את העולם.‬ ‫-באמת.‬
‫תפסיק להתנהג כמו מתנקש בעל לב זהב, טוב?‬
‫בבקשה. בכפוף להסכם שלנו,‬
‫זה יחזיר אותך ואת אחיך ל-2019.‬
‫יש לך 90 דקות.‬
‫לא הזכרת מגבלת זמן.‬
‫למעשה, יש לך 89 דקות וחצי.‬
‫כדאי שתמהר.‬ ‫-זה בלתי אפשרי, טוב?‬
‫האחים שלי מפוזרים בכל העיר.‬
‫אין דבר בלתי אפשרי. הוכחת את זה הבוקר, ‬ ‫כשחיסלת את הדירקטוריון.‬
‫אני צריך יותר זמן.‬ ‫-אם יהיה לך יותר זמן, אנשים ישאלו שאלות.‬
‫עדיף שתחזרו הביתה מהר ותצאו מהתקופה הזו,‬
‫זה יועיל לשנינו.‬
‫את...‬ ‫-אז... תיק תק.‬
‫אני לא מאמין שאליוט מת.‬
‫הוא היה בחור טוב.‬
‫הגיע לו יותר מזה.‬ ‫-כן.‬
‫אליוט ודאי התקרב לאמת יותר מדי.‬
‫זה מריח כמו ה-FBI.‬
‫מה? השתגעת?‬
‫דייגו, אם זו פעולה מטעם הממשל,‬
‫היו לוקחים אותו לאן שהוא וחוקרים אותו, ‬ ‫ולא...‬
‫היו עושים את זה.‬
‫לא, זו עבודה של פסיכופת.‬
‫"אוגה פורוגה."‬
‫זה שם?‬
‫"אוגה פורוגה."‬
‫אחפש אותה.‬
‫טוב...‬
‫לעזאזל, מצאתי אותה.‬
‫"אולגה פורוגה".‬
‫זו בטח היא. אני אטפל בזה.‬ ‫-תתקשר לכלבה.‬
‫- אוגה פורוגה -‬
‫טוב...‬
‫זה מצלצל.‬
‫לעזאזל.‬
‫הלו, אולגה?‬
‫זו היא. היא נשמעת זקנה.‬
‫מה לומר?‬
‫סליחה, גבירתי, תהיתי... מה?‬
‫שמי? לות'ר הרגריבס, ו...‬
‫הרגת מישהו מאיתנו, אולגה,‬
‫ועכשיו נרדוף אותך.‬
‫עד הלילה, תמותי.‬
‫היי. זה "אוגה פור אוגה", מטומטמים.‬
‫בשוודית זה "עין תחת עין".‬
‫אז השוודים הרגו את אליוט.‬
‫טעות במספר. שיהיה לך יום טוב.‬
‫היינו מגלים את זה. כן.‬ ‫-בסופו של דבר.‬
‫אתה מוכתם בדם.‬ ‫-הרבה דם, בעצם.‬
‫חמש, מה עשית?‬
‫הקשיבו, מפקחי הנציבות,‬
‫נא להתייצב במבואה הראשית.‬
‫הקשיבו, מפקחי הנציבות,‬
‫נא להתייצב במבואה הראשית.‬
‫החדשות שאספר לכם, שברו את ליבי.‬
‫כל 12 חברי הדירקטוריון שלנו...‬
‫נרצחו בידי מתנקש.‬
‫אני יודעת.‬
‫מתנהלת חקירה יסודית.‬
‫נמצא את הפושעים האחראים למעשה הנבלה הזה.‬
‫ייעוץ רגשי יהיה זמין למעוניינים.‬
‫אולם יש לציין שהנציבות לא תממן ייעוץ זה,‬
‫שכן הוא אינו כלול בפוליסת הביטוח שלנו.‬
‫היות ואף חבר דירקטוריון לא שרד,‬
‫אני נאלצת לקבל את האחריות והשליטה בנציבות.‬
‫למה שהיא תשלוט בארגון? היא הורדה בדרגה.‬
‫חדר המזוודה ייסגר באופן זמני,‬
‫כאמצעי זהירות.‬
‫שאלות?‬
‫מצאתי דרך לחזור הביתה.‬
‫מה? איך?‬
‫הפרטים לא חשובים, אבל...‬
‫עשיתי עסקה כדי לחזור לציר הזמן שלנו.‬ ‫-מה עם יום הדין?‬
‫הוא לא יקרה.‬ ‫-והאפוקליפסה ב-2019?‬
‫הכול יהיה בסדר, טוב? תפסיקו עם השאלות.‬
‫אנחנו חייבים ללכת.‬
‫צריך למצוא את האחרים, לא?‬ ‫-כן.‬
‫לות'ר, תביא את אליסון. דייגו, קלאוס.‬ ‫-טוב.‬
‫אני אביא את וניה. ניפגש בסמטה אליה הגענו,‬ ‫בעוד 77 דקות.‬
‫קחו. תיאמתי בין השעונים.‬ ‫-קדימה, נעשה את זה.‬
‫רגע, חכה.‬
‫הגעת הנה ספוג דם‬
‫ואתה מצפה שנאמין שהכול יסתדר כשנחזור?‬
‫אליוט נהרג בגללנו.‬ ‫-מה עם אבא?‬
‫מה עם קנדי?‬
‫דייגו, יש לנו דרך לחזור הביתה ולסדר הכול.‬ ‫ננצל את ההזדמנות.‬
‫אני צריך להיפרד מלילה.‬
‫לילה לא שמה עליך זין, דייגו.‬
‫אף פעם לא היית חשוב לה. היא אחת מהם,‬
‫היא חברה בנציבות.‬
‫אין סיכוי.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬ ‫-היא השתמשה בך כדי להגיע אליי.‬
‫אתה האוסוואלד בסיפור הזה, חבר.‬
‫השעיר לעזאזל.‬ ‫-אתה לא יודע על מה אתה מדבר...‬
‫אם לא תעשה את זה, אהרוג אותך בעצמי.‬
‫הבנת?‬
‫נשים.‬
‫אני צודק?‬
‫אל תסתפר, אני אוהב את איך שאני נראה עכשיו.‬
‫שנית, לא לגעת שם למטה.‬
‫טוב...‬
‫אולי זה יהיה בסדר מבחינתי,‬
‫אבל אל תסתכל, כי אני ביישן.‬
‫ודבר אחרון, אני לא צורך חלב.‬
‫סמוך עליי בקטע הזה.‬
‫תודה.‬
‫שיהיה, רק...‬
‫תעשה את זה זריז.‬
‫טוב, תתרכז.‬
‫תישאר מרוכז.‬
‫אני אוהב עפר...‬
‫שלום?‬
‫שלום, ג'יל.‬
‫אפשר להצטרף אליך?‬
‫לא, כאילו, בטח.‬
‫אתה רוצה לומר לי למה אני כאן?‬
‫שמעת פעם על...‬
‫מחלת הפה והטלפיים?‬
‫אבא שלי עבד בחווה בקליפורניה.‬
‫ב-1924, המחלה התפרצה שם.‬
‫הם נאלצו לשחוט מעל 100 אלף חיות.‬
‫זה הרס את כל האזור.‬
‫אבא איבד את הפרנסה.‬
‫הרבה אנשים איבדו אותה.‬
‫את מבינה, לא תפסו את הפרה החולה בזמן, ו...‬
‫המחלה התפשטה.‬
‫צריך להילחם במחלה, לפני שהיא מתפשטת.‬
‫לפני שהיא יוצאת משליטה.‬
‫אני לא מחלה.‬
‫טוב...‬
‫תקראי לזה איך שתרצי,‬
‫אבל זה לא טבעי.‬
‫וזה לא יקרה... בבית שלי.‬
‫לא עם אשתי.‬
‫אני לא מפחדת ממך.‬
‫זה בסדר, אבל...‬
‫כדאי שתחשבי על הרלן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫המצב הזה לא טוב בשבילו.‬
‫חשבתי...‬
‫לשלוח אותו מהבית לתקופה.‬
‫מה? לאן?‬
‫למוסד המותאם לטיפול בטיפוסים כמוהו.‬
‫זה יועיל לו, הוא יקבל תשומת לב מיוחדת.‬ ‫-בחייך, זה מטורף.‬
‫כמובן...‬
‫אולי לא אצטרך לעשות את זה,‬
‫אם תסתלקי.‬
‫הרלן יוכל לחזור לבלות זמן עם ההורים שלו,‬ ‫כמו שצריך לעשות.‬
‫עכשיו ג'ים ואני נשתה משהו.‬
‫אז...‬
‫קחי את המכונית.‬
‫ואני מצפה שתארזי את החפצים שלך ותסתלקי,‬
‫עד שאחזור.‬
‫לות'ר.‬
‫חמש מצא דרך לחזור הביתה ונצא בעוד...‬
‫ארבעים ושתיים דקות.‬
‫מה, 42 דקות?‬
‫כן, תקשיבי, אני יודע שזה לא פשוט...‬ ‫-חכה!‬
‫מה עם יום הדין?‬ ‫-חמש חושב שאם נצא עכשיו,‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אתה אומר שאוכל לראות שוב את קלייר?‬
‫הערב?‬
‫אני לא יודע לאיזה עולם נחזור, כן?‬
‫אני לא יכול להבטיח כלום.‬ ‫-לות'ר...‬
‫אני לא יכולה להמשיך לאבד אנשים.‬
‫מה יקרה אם חמש שוב יעשה טעות‬
‫ואאבד את כולם?‬ ‫-אנחנו לא שייכים לכאן.‬
‫אנחנו צריכים לחזור.‬
‫אני לא בטוחה שאוכל לחזור.‬
‫אליסון...‬
‫אנחנו שונים מהאחרים.‬
‫אנחנו מיוחדים.‬
‫לטוב ולרע,‬
‫זה אומר שלא נוכל לחיות חיים רגילים.‬
‫כאן, או בכל מקום אחר.‬
‫זה לא פייר.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל נצטרך לסכן הכול, כדי להציל הכול.‬
‫זו התכונה הטובה ביותר שלנו כמשפחה, נכון?‬
‫מה? חוסר זהירות?‬
‫תקווה.‬
‫מותק?‬
‫מה קרה?‬
‫מה לעזאזל אמרת לה, לות'ר?‬
‫אתה שונה היום.‬
‫באמת? איך?‬
‫אתה... יותר מרובע.‬
‫לא, אני אוהבת את זה.‬
‫את יודעת, לא הצלחתי להוריד ממך את העיניים,‬ ‫מאז שהצטרפת.‬
‫אני לא מאמינה לך.‬ ‫-זו האמת.‬
‫את אוהבת את הגינה שלך. את שרה ללפתות.‬
‫את כל כך טובה עם אנשים.‬
‫את מייעצת לכולם בצורה כל כך חופשית, ו...‬
‫אני אוהב את איך שאת מושכת את תנוך האוזן,‬ ‫כשאת קוראת.‬
‫קניתי משחה בגלל זה.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אפשר...‬
‫אפשר להריח את השיער שלך?‬
‫בטח.‬
‫אלוהים, אתה נהדר.‬
‫את... גם את נהדרת.‬
‫רוצה לעשות את זה?‬
‫לעשות מה?‬ ‫-סקס.‬
‫האיחוד הקדוש של רוחותינו המרובות.‬
‫בטח, אבל...‬ ‫-אבל מה?‬
‫יש משהו שאת צריכה לדעת...‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫מעולם לא הרגשתי יותר טוב.‬ ‫-יופי.‬
‫ג'יל, את לא יודעת מי אני באמת.‬
‫כן?‬
‫כן.‬ ‫-אני יודעת עליך הכול.‬
‫התמסרתי לשיעוריך, שרתי את הוודות שלך,‬
‫שיננתי כל פרט בגופך.‬
‫אבל ג'יל, זה לא אני.‬
‫אני מישהו אחר. אני...‬
‫בתול.‬
‫מה לגבי השבוע שעבר?‬
‫אתה, אני וקיצ'י?‬
‫בנדנדת הסקס?‬
‫התאמנו על איחוד מורחב ומרובע באוויר.‬
‫קלאוס, אתה מטונף.‬
‫כן, אבא'לה.‬
‫היי...‬
‫רגע, פשוט...‬
‫בסדר...‬ ‫-היי, אבא'לה.‬
‫יש לך שנייה?‬
‫דייגו!‬ ‫-קדימה, צריך לזוז.‬
‫כן. תכף אחזור.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מבטיח.‬ ‫-קדימה.‬
‫איך את מעזה!‬ ‫-תראה אותך.‬
‫את תשלמי על זה!‬
‫חזרתי לעבודה.‬
‫ואל תדאג לגבי מקום החנייה.‬
‫הוא לא יתבזבז.‬
‫לא!‬
‫אני באמת צריכה להיות פה?‬ ‫-לילה, מותק, אני צריכה את דעתך.‬
‫כל ההצעות האלה טובות, קשה לי להחליט.‬
‫מה דעתך על מדי האבטחה החדשים האלה?‬
‫קצת מלוקקים מדי?‬
‫אבל אני מתה על כומתות.‬
‫בחייך, זו שעתי הגדולה.‬
‫אל תהרסי לי את היום עם המצב הרוח שלך.‬
‫ותפסיקי להתעסק בתכשיט הנדוש הזה,‬
‫כמו נערת בית ספר חמוצה.‬
‫הגשמנו את החלום שלנו.‬
‫החלום שלך.‬ ‫-היי.‬
‫קחי.‬
‫מה זה?‬ ‫-טוב, רציתי להפתיע אותך,‬
‫אבל הרסת את זה בגישה הרעה שלך.‬
‫אחראית אבטחה?‬
‫תמיד רצית לקבל יותר אמון ואחריות,‬
‫אז, בבקשה.‬
‫באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫אם תרצי את זה.‬
‫כן, אני רוצה את זה, אבל...‬
‫אני רוצה לעשות את זה בדרך שלי. כן,‬
‫לקבל החלטות בעצמי ולבחור בצוות שלי.‬
‫למה לא?‬
‫הרווחת את זה.‬
‫אתה צריך לבוא איתי.‬ ‫-לאן?‬
‫חמש מצא דרך לחזור הביתה.‬
‫איזה כיף לדבר איתך שוב, דייגו.‬
‫שמעת מה אמרתי?‬ ‫-כן.‬
‫אתה מסטול, קלאוס?‬ ‫-לא, אני לא קלאוס.‬
‫אני בן.‬
‫אתה מסטול. טוב, אין לי זמן...‬ ‫-אוכיח לך.‬
‫שאל אותי משהו שרק בן ידע.‬
‫טוב.‬
‫כשהיינו קטנים,‬
‫מה גרמת לדובי של אליסון לומר?‬
‫"לות'ר מריח את התחתונים של אבא."‬
‫לעזאזל.‬
‫אני לא מאמין, כאילו...‬
‫קלאוס אמר שלא הגעת לדאלאס.‬ ‫-קלאוס אומר הרבה דברים, אבל נחש מה?‬
‫אני יכול להשתלט עליו עכשיו וזה אדיר.‬
‫טוב, ספר לי על זה בדרך ל-2019. טוב?‬
‫מה עם ילדי הגורל? לא נוכל לנטוש אותם,‬
‫קלאוס צריך לומר להם...‬
‫לא, בסדר? תישאר בגוף הזה.‬
‫אנחנו צריכים מישהו אחראי מאחורי ההגה, טוב?‬
‫בסדר. תחכה רגע? אני צריך עשר דקות.‬
‫עשר דקות.‬ ‫-האמת, יש משהו שאני צריך לעשות קודם.‬
‫ניפגש בסמטה ליד אליוט בעוד חצי שעה, טוב?‬ ‫אל תאחר.‬
‫לא אאחר.‬
‫טוב לראות אותך, אחי.‬ ‫-גם אותך.‬
‫ביי.‬
‫אוי, לא.‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-מחפש אותך. אנחנו חוזרים ל-2019.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-תראי, אין לי זמן להסביר,‬
‫אבל מצאתי דרך הביתה, טוב?‬
‫יש לנו חצי שעה לצאת.‬ ‫-והחברים שלי? לא אנטוש אותם.‬
‫וניה, זה לא לשיקולך, בסדר?‬
‫יום הדין יקרה אם לא תבואי איתי.‬
‫טוב, אז אביא אותם איתי.‬
‫הם שייכים לציר הזמן הזה.‬ ‫-מי אומר?‬
‫לסיסי מגיעים חיים ללא העמדות פנים!‬
‫והרלן? יש שם לדבר שהוא סובל ממנו.‬
‫נוכל לדאוג שיקבל עזרה.‬ ‫-וניה.‬
‫אימא ובנה בן השמונה‬ ‫לא ידפקו את ציר הזמן, חמש.‬
‫הם חסרי משמעות.‬ ‫-אין אדם חסר משמעות.‬
‫אני מצטער, טוב? אבל לא נוכל להסתכן.‬
‫הם חייבים להישאר.‬
‫בואי.‬
‫למה אתה זה שמחליט? בגללך נתקענו כאן.‬
‫אם לא הייתי פועל, כולנו היינו מתים בגללך.‬
‫הם באים איתי.‬
‫וניה, אל תנסי אותי עכשיו.‬
‫זה מצחיק.‬
‫כי התכוונתי לומר את אותו הדבר.‬
‫בסדר.‬
‫מה "בסדר"?‬ ‫-אני אבוא, אבל אני צריכה להיפרד קודם.‬
‫וניה, אין לנו זמן.‬ ‫-או שאעשה את זה, או שלא אבוא.‬
‫הסמטה.‬
‫אל תאחרי.‬
‫יופי.‬
‫זה את והפרצוף הטיפשי שלך.‬
‫זמן מוזר לגננות.‬
‫נוכל לדבר? את האמת, הפעם.‬ ‫-אני יודע את האמת.‬
‫ניצלת אותי, לילה. את שקרנית.‬
‫בחייך. איך שיקרתי?‬ ‫-שיקרת לגבי מי שאת ולמען מי את עובדת,‬
‫ולגבי למה באת הנה ומה את רוצה מאיתנו. זהו.‬ ‫-כן, אבל השאר היה נכון.‬
‫כולם משקרים, דייגו,‬
‫ושיקרתי רק כדי להגן עליך.‬
‫רוב הזמן.‬
‫את יודעת כמה קשה לסמוך על אנשים,‬
‫כשכל הילדות שלך הייתה מניפולציה מחורבנת?‬
‫אז למה שתעשי לי את זה?‬
‫תשמעי...‬
‫אני אסיים לחפור,‬
‫אציל את העולם,‬
‫ונשכח שאי פעם נפגשנו.‬
‫רגע, זה...‬
‫זה האיש שהיה לו כיסא של רופא שיניים?‬ ‫-אליוט.‬
‫החברים השוודים שלך הרגו אותו.‬ ‫-שיט.‬
‫חיבבתי את האידיוט הזה.‬
‫טוב, לחיי אליוט, כנראה.‬
‫אתגעגע לתאוריות המטורפות שלו‬
‫ואתגעגע לחלוק את המיטה שלו איתך.‬
‫סיימנו?‬
‫אוי, לא.‬
‫כן.‬
‫כמה זמן יש לנו?‬
‫עשרים ושלוש דקות.‬ ‫-עשרים ושלוש דקות?‬
‫מוכרחה להיות עוד דרך.‬
‫תראה... אני יודעת שזה מטורף,‬
‫אבל לו ביקשתי, היית בא איתי?‬
‫את רוצה שאעזוב את דאלאס?‬
‫את רוצה שאעזוב את התנועה?‬
‫יש לתנועה עוד עבודה לעשות.‬
‫אפילו ב-2019.‬
‫כן, אבל אמרת שיש השפעה למה שעשינו כאן.‬ ‫-נכון.‬
‫מותק, אני לא יכול לעזוב את זה.‬
‫החלק שלי במאבק נמצא כאן.‬
‫אוכל לספר לך שמועה.‬
‫זה יעלים את הכאב.‬ ‫-לא.‬
‫לא נעשה את זה ככה.‬
‫אני לא רוצה לשכוח אותך.‬
‫אני לא רוצה לשכוח אותנו.‬
‫אעדיף לבלות שנה איתך,‬
‫מאשר חיים שלמים עם אחרת.‬
‫שמעת אותי?‬
‫אני עדיין האיש בר המזל בעולם.‬
‫אני מצטערת, זה לא זמן טוב.‬
‫מה קורה?‬ ‫-זהו. אנחנו עוזבים.‬
‫טוב...‬
‫לאן נלך?‬ ‫-למקום טוב יותר, בסדר?‬
‫אני מבטיחה להסביר כשנגיע.‬
‫וקרל?‬ ‫-לא. אנחנו צריכים לצאת לפני שקרל יחזור.‬
‫אני צריכה לדבר איתו קודם.‬ ‫-אין זמן.‬
‫הוא בעלי, אני חייבת לו הסבר. אכתוב פתק...‬ ‫-את לא חייבת לו דבר! הוא יודע עלינו, סיסי!‬
‫הוא איים לשלוח את הרלן למוסד,‬
‫אנחנו חייבים לצאת, עכשיו.‬
‫בלי פתק, בלי להיפרד. זהו.‬
‫הרלן?‬
‫נצא לנסיעה, טוב?‬ ‫-הרלן, קדימה.‬
‫זהו. בסדר.‬
‫נלך למכונית.‬
‫שיט! פחית הקפה. קחי את הרלן לאוטו.‬ ‫-כן.‬
‫זה ייקח שנייה.‬
‫היי, הנביא, לאן אתה הולך?‬ ‫-אני יוצא למסע חזון מהיר.‬
‫אחזור בעוד כמה שנים, אולי.‬
‫רגע! מי יברך את מי הבריכה?‬ ‫-אתה יכול לעשות את זה, קיצ'י,‬
‫מעכשיו, תעשה הכול!‬ ‫-אני לא יכול, הנביא.‬
‫קיצ'י, ברך מצדי את המים, את האוויר‬ ‫ואת נדנדת הסקס, תוכל רק לעשות לי טובה אחת?‬
‫כן, כמובן, הנביא. כל דבר.‬ ‫-ספר לג'יל שכשהתגלגלנו בעפר,‬
‫זה היה הרגע הגדול בחיי.‬
‫הנביא, חכה!‬
‫מילות חוכמה אחרונות לפני שתלך?‬
‫"אלוהים, חזרנו שוב.‬
‫אחים, אחיות, שירו, כולם.‬
‫נביא לכם את הטעם, נראה לכם איך."‬
‫אליסון!‬
‫אני...‬
‫שמעתי...‬
‫צא החוצה!‬
‫היי.‬
‫איפה כולם?‬
‫אתה הראשון. כן.‬ ‫-מה?‬
‫היי! אנחנו הגענו!‬
‫מה זאת אומרת, "אנחנו"?‬
‫צא החוצה!‬
‫החוצה!‬
‫אני לא מאמין. כאילו, אתה הגעת.‬
‫יש לנו עוד שמונה דקות.‬
‫היה לי חלום ממש מוזר.‬
‫איפה האחרים?‬
‫שמעתי שמועה... שהרגת את אחיך.‬
‫אליסון...‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫שיט.‬
‫מה?‬
‫השארתי פתק.‬
‫דייגו הרגריבס...‬
‫תכיר את אימא שלי.‬
‫אימא, זה דייגו...‬
‫החבר שלי.‬
‫מה?‬
‫נותרה לנו דקה!‬
‫מה קורה, חבר'ה? אנחנו הולכים לאן שהוא?‬
‫זו הייתה מטלה פשוטה!‬
‫מטלה פשוטה! היינו צריכים רק להגיע לכאן.‬
‫לא היינו צריכים להילחם במפלצת ים ענקית, ‬ ‫לא. גם לא בצבא של מוטציות.‬
‫אני לא מאמין.‬ ‫-קיבלנו את זה על מגש של כסף.‬
‫אתם יכולים להתלונן קצת יותר בשקט?‬
‫יש לי כאב ראש רצחני.‬ ‫-תקשיב, חתיכת שקית הקאה חסרת תועלת,‬
‫הרגע פספסנו את הסיכוי להציל את העולם.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-שיט.‬
‫היינו כל כך קרובים.‬
‫כל כך קרובים.‬
‫- משטרת טקסס -‬
‫מה אתה עושה פה לעזאזל, ג'רי?‬ ‫-קרל דאג מאוד לבן שלו.‬
‫לאן אתם נוסעים?‬
‫את מכירה אותו?‬ ‫-הוא גיסי.‬
‫גבירתי? צאי מהרכב.‬
‫לא עשינו שום דבר רע.‬ ‫-חוץ מלחטוף ילד.‬
‫זה הבן שלי, ג'רי.‬ ‫-זה בינך לבין קרל.‬
‫צאי מהרכב.‬
‫לא ארצה לפגוע בך.‬
‫לא אבקש בפעם השלישית.‬
‫וניה!‬
‫לא, בבקשה!‬
‫וניה!‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬