EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-Unnskyld meg. -Uff da, der skremte du meg.
Kjeksene setter vi først ut kl. 15.
Jeg kan nesten ikke vente.
Vet du hvor Midtvesten Soyabønneforening har møte?
Ja, i bankettrommet Muskellunge.
Leter du etter moren din? Er hun på messen?
-Kan du veksle denne? -Ja, jeg må bare se i lommeboka.
Bare en femcentmynt og et par ticentmynter.
Du... er... heldig, unge mann.
Noen sier at det heldigste du gjør, er å dø til riktig tid.
Kom igjen!
Dumme Fudge Nutter!
Jævla Fudge Nutter!
BRANNØKS KUN TIL BRUK VED NØDSTILFELLER
Nå går vi videre til artikkel 17.
-Du! -Hva gjør...
Ring vaktene!
Nei!
Hva...
Hva gjør du?
Nei!
-Det var hun som sendte deg? -Spiller det noen rolle nå?
-Jeg dobler eller tripler det hun gir deg. -Jeg gjør det ikke for penger.
Slipp meg!
Du skal betale for den automaten, unge mann!
Jeg vil ikke skade deg, ok?
Skade meg? Jeg er ikke redd for deg, din svekling.
Pokker.
Vi kan vel bli enige om noe som kommer oss begge til gode.
Motytelser?
-Hva sier du? -Hvorfor ikke?
Her er en mot. Her er en ytelse.
-Ikke gjør det! -Her er motytelsen.
Nei!
Jeg hater å skuffe deg, Benny-gutten, men du kommer ikke inn i kroppen min.
-Aldri. -Vel, du må jo sove etter hvert.
Dette er ingenting.
Én gang i Rio
var jeg våken i åtte døgn på rad.
Uten kjemisk hjelp?
Poenget er at jeg ikke lar deg vinne.
-Jeg hater ansiktet ditt. -Jeg hater alt ved deg.
Vær så snill...
Det går bra. Bare sov, du.
Hei! Ben! Jesus! Jeg har mye å tenke på akkurat nå.
-Det har du alltid. -Ben!
Mitt livs kjærlighet skal dø. Jeg kan ikke stoppe det.
Jeg har prøvd alle knep i tidsreiseboka.
Jeg fortalte ham at jeg elska ham. Fortalte ham om framtida.
Og så greide du bare å skremme ham.
Herregud, jeg hater dette.
-Å ikke kunne gjøre noe. -Klaus.
Sånn som du har det nå, har jeg det hver dag.
Alt jeg gjør, er å se på at du gjør de samme feilene om og om igjen.
Velkommen til avmakten.
Herregud. Det suger nok.
Jeg er lei for det.
-Vil du gjøre det godt? -Nei. Du får ikke ta bolig i meg.
-Bare litt! -Nei! Hvorfor er det så viktig?
Jill.
-Jeg vil snakke med henne. -Jill...
Å, det er den...
-...marokkanske jenta som halter? Sant? -Seriøst?
-Dette har vi vært gjennom. -Jeg hører så sjelden på det du sier.
-Klaus. -Greit, da.
Ok.
Men vent!
Vi må lage noen grunnregler.
Unnskyld meg.
Takk.
-Vil du ha en øl, Carl? -Nei, ma'am.
Jeg skal til legen med Harlan. Det hadde vært fint om du ble med.
Gjerne. Så kan vi dra i parken etterpå?
Vanya må faktisk kjøre meg til Jim Garveys ranch.
Han har informasjon om en kunde til meg. Han kjører meg hjem når vi er ferdige.
Harlan liker at Vanya er med. Da er han rolig.
Bli med oss.
Jeg sa at jeg trengte henne.
Det går fint. Jeg blir med Carl.
Greit.
Kom igjen, vennen.
Vi kommer tilbake om en stund.
-Har du sett det grønne slipset mitt? -Hvor skal du?
Snakka med Miles. Folka til Robert Kennedy ringte fra justisdepartementet nå.
De vil snakke. Vår demonstrasjon vakte oppmerksomhet.
Vennen. Det er fantastisk.
Men jeg håpte at vi kunne...
Miles vil legge en strategi, slik at alle er enige. Kan du tro det?
Alt det harde arbeidet bærer endelig frukter.
Jeg er så glad på dine vegne.
-Vil du bli med? -Nei, gå du. Jeg...
er ikke helt i form.
Vel. Jeg er tilbake snart.
Jeg tar med suppe.
Ray?
Jeg elsker deg.
Vel?
A.J.!
Du begynner virkelig å vokse til.
Hvorfor er du så stille? Er du ikke i fyr og flamme etter slaktet?
All denne drepingen...
Jeg er ferdig med det.
Hva? Skal jeg liksom ta det alvorlig?
Det jeg gjorde i dag, gjorde jeg for familien.
-For å redde verden. -Gi deg.
Spar meg historien om snikmorderen med et hjerte av gull.
Her.
Som vi var enige om. Dette får deg og søsknene dine tilbake til 2019.
Du har 90 minutter på deg.
-Du sa ingenting om en tidsfrist. -Du har 89 minutter og 30 sekunder.
-Skynd deg. -Det er umulig, ok?
-Søsknene min er over hele byen. -Ingenting er umulig.
-Det beviste du da du drepte styret. -Jeg trenger mer tid.
Da stiller folk spørsmål.
Jo raskere du kommer deg ut av denne tidsepoken,
jo bedre er det for oss begge. Klokka tikker.
Tenk at Elliott er død.
Han var en fin fyr.
-Han fortjente bedre. -Ja.
Elliott må ha kommet for nær sannheten.
-Det lukter FBI. -Hva? Har det rabla for deg?
Om dette var FBI, Diego,
så hadde de tatt ham med et sted og avhørt ham. Ikke... gjort dette.
Nei, dette er en psykopats verk.
-"Oga Foroga." -Er det et navn?
"Oga Foroga."
Jeg finner henne.
Ok...
Fy fader. Jeg fant henne.
"Olga Foroga."
-Må være henne. -Ring.
Jeg er på saken.
Ok...
Det ringer.
Pokker.
Hallo. Olga?
Det er henne. Hun høres gammel ut. Hva skal jeg si?
Unnskyld meg, ma'am. Jeg lurte bare på... Hva?
Hva jeg heter? Luther Hargreeves, og...
Du drepte én av våre, Olga. Nå kommer vi etter deg.
Du er død innen dagen er opprunden.
Det er öga for öga, idioter. Svensk for "et øye for et øye."
Svenskene drepte Elliott.
Feil nummer. Ha en nydelig dag.
-Vi hadde skjønt det. -Til slutt, så.
-Du har blod på deg. -Masse blod, faktisk.
Hva har du gjort, Fem?
Til alle Kommisjonens tilsynsførere, vennligst meld dere i lobbyen.
Jeg...
Det er grusomt å dele så hjerteskjærende nyheter med dere.
Alle de 12 medlemmene i styret vårt...
har blitt drept.
Jeg vet det.
En full etterforskning er i gang.
Vi skal finne forbryterne
som står bak denne usle handlingen.
Terapi er tilgjengelig for dem som trenger det.
Kommisjonen betaler ikke for det,
siden vi ikke har noen avtale med forsikringsselskapet om det.
Siden ingen av styrets medlemmer er i live,
er det mitt ansvar alene å ta kontrollen
-over Kommisjonen. -Hvorfor det? Hun ble degradert.
Koffertrommet stenges midlertidig som et sikkerhetstiltak.
Spørsmål?
-Jeg har funnet en vei hjem. -Hvordan?
Detaljene er irrelevante. Jeg inngikk en avtale om å komme hjem i tid.
-Hva med dommedag? -Skjer ikke.
-Og apokalypsen i 2019? -Alt blir som før.
Greit? Ingen flere spørsmål. Vi må dra.
-Vi må finne de andre, ok? -Ja.
Luther finner Allison. Diego finner Klaus. Jeg tar Vanya.
Vi møtes i ankomstsmuget om 77 minutter.
Her.
-Jeg har synkronisert klokkene. -Ok. Vi gjør det.
Vent litt nå.
Du dukker opp dekket av blod og forventer at vi skal tro at alt blir som før
om vi drar hjem nå?
-Elliott ble drept på grunn av oss. -Hva med pappa?
Hva med JFK?
Vi har en mulighet til å dra hjem og ordne alt. Den tar vi.
Jeg må si farvel til Lila.
Lila bryr seg ikke om deg, Diego!
Det har hun aldri gjort.
-Hun er én av dem, medlem av Kommisjonen. -Aldri i livet.
-Ikke mulig. -Hun brukte deg for å finne meg.
Du er denne historiens Oswald.
-Den lettlurte tosken. -Du vet ikke hva du...
Gjør du ikke dette, så dreper jeg deg egenhendig. Forstått?
Kvinnfolk.
Eller hva?
Ikke klipp meg. Jeg elsker stilen min akkurat nå.
Ikke ta på ting der nede.
Vel... Jeg har kanskje ikke noe imot det,
men ikke se, for jeg er blyg.
Jeg tåler ikke meieriprodukter. Stol på meg.
Takk.
Samme det, bare...
Bare vær rask.
Ok. Konsentrer deg.
Hold deg konsentrert.
Jeg elsker jord.
Hallo?
-Hei, Jill. -Kan jeg legge meg ned?
Nei... Jeg mener... Selvsagt.
Vil du fortelle meg hvorfor jeg er her?
Har du noen gang hørt om...
munn- og klovsyke?
Faren min jobba på en ranch i California.
Rundt 1924 hadde de utbrudd av det.
De måtte slakte over 100 000 dyr.
Det knuste hele området.
Pappa mista jobben.
Det var det mange som gjorde.
De fant ikke den syke kua i tide, så sykdommen spredte seg.
Du må bekjempe sykdommen før den sprer seg.
Før den kommer ut av kontroll.
Hvem jeg er, er ingen sykdom.
Vel...
Kall det hva du vil.
Men det er ikke naturlig.
Og det skjer ikke... i mitt hjem.
Ikke med kona mi.
-Jeg er ikke redd for deg. -Det er greit, men...
-Du bør tenke på Harlan. -Hva mener du?
Denne situasjonen er ikke bra for ham.
Jeg har tenkt på å sende ham vekk en stund.
Hva? Hvor?
Til et sted som er bedre rustet for å ta seg av en som ham.
-Han trenger ekstra omsorg. -Det er galskap.
Selvsagt hadde jeg kanskje ikke trengt å gjøre det
om du dro.
Da kunne Harlan gått tilbake til å være med mora og faren sin, som han burde.
Jeg og Jim skal ta noe å drikke, så...
Ta bilen, du.
Jeg forventer at du har pakket og dratt innen jeg er hjemme igjen.
Luther.
Fem har funnet en vei hjem. Vi drar om...
-Førtito minutter. -Førtito minutter?
-Det er mye å ta innover seg... -Vent!
-Hva med dommedag? -Fem mener at om vi drar nå,
så blir alt som før.
Sier du at jeg kan få treffe Claire? I kveld?
Jeg vet ikke hvilken verden vi drar tilbake til. Kan ikke garantere noe.
Jeg kan ikke miste folk til stadighet.
Hva om Fem tar feil igjen, og jeg mister alle?
Vi hører ikke hjemme her. Vi må dra tilbake.
-Jeg vet ikke om jeg kan det. -Allison...
Vi er annerledes enn alle de andre. Vi er unike.
På godt og vondt betyr det at vi ikke får normale liv.
Her eller andre steder.
-Det er urettferdig. -Jeg vet det.
Men vi må ofre alt for å redde alt.
Det er familiens beste egenskap, ikke sant?
Hva da? Hensynsløshet?
Håp.
Vennen?
Hva er galt?
Hva sa du til henne, Luther?
-Du er annerledes i dag. -Å? Hvordan da?
Du er... snålere.
Nei, jeg liker det.
Jeg har ikke kunnet ta øynene fra deg siden du ble med.
-Jeg tror deg ikke. -Det er sant.
Du elsker hagen din, synger til turnipsen. Du er så flink med folk.
Alle kommer til deg for å få råd, og du gir dem villig vekk, så...
Jeg elsker hvordan du trekker i øreflippen når du leser.
-Jeg måtte kjøpe krem. -Jeg vet det.
Kan jeg...
Kan jeg få lukte på håret ditt?
Ja.
-Du er fantastisk. -Du er fantastisk også.
Vil du gjøre det?
-Gjøre hva da? -Ha sex.
Den hellige forening av sjelene våre.
-Ja, men... -Men hva da?
-Det er noe du må vite... -Går det bra med deg?
-Ja. Har aldri følt meg bedre. -Bra.
Du kjenner ikke den virkelige meg, Jill.
Å nei?
-Ja. -Jeg vet alt om deg.
Jeg har studert alt du har lært meg, sunget vedaene dine,
jeg har knyttet hver del av kroppen din
-til minnet mitt. -Men det er ikke meg, Jill.
Jeg er en annen. Jeg er...
...en jomfru.
Hva med i forrige uke? Du, jeg og Keechie?
I sexhuska.
Vi øvde på den svevende firedelsforeningen.
-Du er så skitten, Klaus. -Ja det er du, daddy.
Hei...
Vent, bare...
-Hei, daddy, har du et øyeblikk? -Diego!
Kom, vi må dra.
-Straks tilbake. -Ok.
-Jeg lover. -Kom igjen.
-Hvordan våger du? -Se på deg.
Dette skal jeg ta deg for!
Tilbake på jobb. Ikke tenk på den parkeringsplassen.
Den går ikke til spille.
-Nei! -Må jeg virkelig være her?
Nei, Lila. Jeg trenger din mening. De er så bra, jeg får ikke bestemt meg.
Hva syns du om de nye vaktuniformene? Litt svekling?
Jeg elsker alpeluer, da.
Dette er min store dag. Ikke ødelegg alt med dårlig humør.
Slutt å vri på det stygge, lille armbåndet som en furten skolejente.
Vi har oppnådd drømmen vår.
-Din drøm. -Hei.
Her.
-Hva er det? -Skulle vært en overraskelse,
men humøret ditt ødela det.
Sikkerhetssjef?
Du ber alltid om mer tillit og ansvar. Nå har du fått det.
-Virkelig? -Virkelig. Om du vil ha det.
Ja, det vil jeg, men...
Jeg vil gjøre det på min måte. Ta egne beslutninger og velge ut teamet mitt.
Hvorfor ikke? Det har du fortjent.
-Du må bli med meg. -Hvor?
Fem har funnet en vei hjem.
Det er så flott å snakke med deg igjen, Diego.
-Hørte du hva jeg sa? -Ja.
-Er du høy, Klaus? -Nei. Jeg er ikke Klaus.
Jeg er Ben.
-Du er høy. Jeg har ikke tid... -Jeg kan bevise det.
Spør meg om noe bare Ben vet.
Ok.
Da vi var små,
hva omprogrammerte du Allisons Teddy Ruxpin til å si?
"Luther lukter på pappas undertøy."
Fy søren.
Jeg skjønner ikke.
-Klaus sa at du ikke kom til Dallas. -Klaus sier mye, men vet du hva?
Jeg kan ta bolig i ham nå, og det er helt rått, for pokker.
Ok. Fortell alt på vei tilbake til 2019.
Hva med Skjebnens barn? Vi kan ikke bare dra. Klaus burde si...
Nei, nei. Du blir i denne kroppen.
Vi trenger en ansvarlig bak rattet, ok?
Vent litt. Jeg trenger ti minutter.
-Ti minutter. -Det er noe jeg må gjøre først.
Møt meg i smuget bak Elliott's om 30 minutter.
-Ikke kom for sent. -Nei.
-Det skjer ikke. -Godt å se deg.
Deg også. Ha det.
Å nei.
-Hva gjør du her? -Leter etter deg.
-Vi skal til 2019. -Hva sier du?
Jeg har ikke tid til å forklare, men fant en vei hjem. Vi har 30 minutter på oss.
-Hva med vennene mine? Kan ikke bare dra. -Du har ikke noe valg, ok?
-Dommedag kommer om du ikke blir med. -Da tar jeg dem med.
-De hører hjemme i denne tiden. -Sier hvem?
Sissy fortjener et liv der hun ikke må late som at hun er en annen. Harlan?
-Det er et navn for det. Han kan få hjelp. -Vanya!
En mor og hennes sønn på åtte ødelegger ikke tidslinja, Fem.
-De er ubetydelige. -Ingen er ubetydelige.
Jeg beklager, men den sjansen kan vi ikke ta.
De må bli.
Kom igjen.
Hvorfor bestemmer du? Det er på grunn av deg at vi er her.
Om jeg ikke hadde gjort noe, hadde alle vært døde, på grunn av deg.
De blir med meg.
Ikke test meg nå, Vanya.
Morsomt.
Jeg skulle akkurat til å si det samme til deg.
-Greit. -Hva mener du?
Jeg kommer, men må ta farvel først.
-Vi har ikke tid, Vanya. -Enten det, eller så kommer jeg ikke.
Smuget.
Ikke kom for sent.
Så bra. Det er du og det teite ansiktet ditt.
Rart tidspunkt å drive hagearbeid på.
-Kan vi ta en prat? Sannheten nå. -Jeg kjenner sannheten.
-Du brukte meg, Lila. Du er en løgner. -Kom igjen. Hva løy jeg om?
Hvem du er. Hvem du jobber for, hvorfor du er her. Hva du vil ha.
Ja, men resten var sant.
Alle lyver, Diego. Jeg løy for å beskytte deg.
For det meste.
Vet du hvor vanskelig det er å stole på folk
når du ble manipulert i hele barndommen?
Hvorfor gjør du det mot meg, da?
Hør her. Jeg gjør ferdig hullet,
redder verden og glemmer at vi møttes.
Vent. Er det... han i tannlegestolen?
Elliott.
-De svenske vennene dine tok ham. -Pokker.
Jeg likte den dusten.
Skål for Elliott, da.
Jeg vil savne de ville teoriene hans.
Og jeg vil savne å dele senga hans med deg.
Er vi ferdige nå?
Pokker.
Jepp.
Hvor mye tid har vi?
-Tjuetre minutter. -Tjuetre?
-Det må finnes en annen vei. -Hør her, jeg...
Det er vilt, men hadde du blitt med meg om jeg spurte?
Vil du at jeg skal forlate Dallas?
Forlate bevegelsen?
Bevegelsen er ikke ferdig ennå. Ikke i 2019, engang.
-Du sa at dette har noe å si for det. -Ja, det har det.
Det har det.
Jeg kan ikke bare forlate det.
Min del av kampen skjer her og nå.
Jeg kan rykte deg.
-Fjerne smerten. -Nei.
Vi gjør det ikke sånn.
Jeg vil ikke glemme deg.
Jeg vil ikke glemme oss.
Jeg velger mitt år med deg foran et helt liv med hvem som helst andre.
Hører du?
Jeg er fortsatt den heldigste jeg kjenner.
Beklager. Det passer dårlig nå.
-Hva skjer? -Nå skjer det. Vi drar.
-Vel... Hvor skal vi? -Til et bedre sted, ok?
-Jeg forklarer når vi er der. -Carl, da?
Vi må dra før han kommer.
-Må snakke med ham. -Vi har ikke tid.
-Jeg skylder ham en forklaring. En lapp. -Du skylder ham ingenting. Han vet om oss!
Han trua med å sende Harlan på institusjon. Vi må dra, og det nå.
Ingen lapp. Ikke noe farvel. Nå drar vi.
Harlan?
-Vi skal på kjøretur, ok? -Vi drar, Harlan.
Her. Ok.
Vi går ut i bilen. Pokker!
Kaffekanna. Få Harlan i bilen. Jeg kommer straks.
Hvor skal du, Profet?
En rask søken. Tilbake om noen år.
Vent! Hvem skal velsigne bassengvannet?
-Gjør det, du. Du kan gjøre alt. -Det kan jeg ikke.
Velsigne vannet, lufta og sexhusken, Keechie.
-Kan du gjøre meg en tjeneste? -Hva som helst.
Fortell Jill at å rulle i jorda var det fineste øyeblikket i livet mitt.
Vent, Profet! Et siste visdomsord før du drar?
"Å, herregud. Vi er tilbake igjen.
Brødre og søstre, syng, min venn.
Vi gir deg smaken. Viser deg hvordan."
Allison!
Jeg...
Jeg... hørte...
Kom deg ut!
Hei. Hvor er alle sammen?
-Du er førstemann. Ja. -Hva?
Hei! Vi rakk det!
Hva mener du med "vi"?
Kom deg ut!
Ut!
Tenk det. Du er her!
-Vi har åtte minutter. -Jeg hadde nettopp en merkelig drøm.
Hvor er de andre?
Jeg hørte et rykte om at du drepte broren din.
Allison...
Hva gjør vi nå?
Pokker.
Hva?
Jeg la igjen en lapp.
Diego Hargreeves...
Dette er moren min.
Mamma, dette er Diego...
Kjæresten min.
Hva?
Vi har ett minutt igjen!
Hva skjer? Skal vi noe sted?
Det var et enkelt oppdrag. Vi måtte bare være her.
Måtte ikke slåss med et stort sjøuhyre.
-Ikke en muntanthær. -Jeg kan ikke tro det.
Vi fikk det servert på sølvfat.
Kan du stønne litt mykere? Jeg har så vondt i hodet.
Hør her, din ubrukelige spypose. Vi ødela muligheten til å redde verden.
-For pokker. -Søren.
Vi var så nær.
Så nær.
TEXAS VEIPATRULJE
-Hva i helvete gjør du her, Jerry? -Carl var veldig bekymra for sønnen sin.
Hvor skal dere?
-Kjenner du ham? -Det er svogeren min.
-Ma'am? Gå ut av bilen. -Vi har ikke gjort noe galt.
Bare kidnappa et barn.
-Han er min sønn, Jerry. -Det er mellom deg og Carl.
Ut av bilen.
Jeg vil ikke skade deg.
Jeg spør ikke en tredje gang.
Vanya!
Nei, vær så snill!
Vanya!
Tekst: Fredrik Island Gustavsen