EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Ursäkta. -Vad du skräms!
Kakorna serveras inte förrän klockan tre.
Det ser jag fram emot.
Råkar du veta var Mellanvästerns sojaodlare ska träffas?
Visst råkar jag det. I Maskalungsalen.
Är din mamma med på konferensen?
Kan jag få växla?
Javisst, jag ska se vad jag har.
Bara en femcentare och ett par tiocentare…
Du har…
…tur, min herre.
Störst tur har den som får dö vid rätt tillfälle, sägs det.
Kom igen!
Förbannade nötchoklad!
Jävla skitchoklad!
MELLANVÄSTERNS SOJAODLARE
BRANDYXA - ENDAST I NÖDFALL
Vi går vidare till punkt 17.
Du...!
Ring på vakterna!
Vad gör du?!
Nej!
Hon har skickat dig, va?
Spelar det nån roll?
Jag betalar det dubbla. Det tredubbla!
Jag gör det inte för pengar.
Släpp mig!
Du ska betala för varumaskinen, unge man!
Jag vill inte göra dig illa.
Göra mig illa? Jag är inte rädd för dig, din lilla skit.
Helvete.
Visst kan vi väl enas om ett arrangemang som gynnar båda parter?
Quid pro quo?
-Vad säger du? -Varför inte?
Här har du ditt quid.
Här är ditt pro.
-Nej, snälla! -Och här är ditt quo.
Nej!
Ledsen att göra dig besviken, Bennyponken, men den här kroppen kommer du inte in i.
Glöm det.
Förr eller senare somnar du.
Det här är ingenting.
En gång i Rio de Janeiro
var jag vaken i åtta dygn i sträck.
Utan kemisk hjälp?
Poängen är att jag inte låter dig vinna.
Vad jag hatar ditt ansikte.
Jag hatar hela dig.
Snälla…
Ingen fara. Somna, du.
Ben! Herregud!
Jag har mycket att hantera just nu.
-Du har alltid mycket. -Ben!
Mitt livs kärlek ska dö och jag kan inte göra nåt.
Jag har prövat alla knep som står en tidsresenär bi.
Jag har sagt att jag älskar honom, berättat om hans framtid…
Och det enda du lyckades med var att skrämma honom.
Herregud, vad jag hatar att inte kunna göra nåt!
Det är så jag har det varje dag, Klaus.
Jag kan bara se på när du begår samma misstag om och om igen.
Välkommen till maktlösheten.
Herregud, det måste vara hemskt.
Jag är ledsen för det.
-Vill du gottgöra det? -Nej, du får inte besitta mig!
-Bara i några minuter! -Vad är så jävla viktigt?
Jill.
-Jag vill prata med henne. -Jill, det är…
-…marockanskan som haltar, va? -Allvarligt?
Vi har pratat om det här.
Jag lyssnar så sällan på dig.
-Klaus! -Okej då.
Okej!
Men vänta!
Vi behöver gå igenom reglerna.
Ursäkta.
Tack.
Vill du ha en öl, Carl?
Nej tack.
Jag ska till doktorn med Harlan. Det vore fint om du följde med.
Det gör jag gärna.
Så kan vi leka i parken sen.
Jag behöver be Vanya skjutsa mig till Jim Garveys gård.
Han har en ny kund på gång åt mig.
Han kör hem mig när vi är klara.
Harlan gillar när Vanya är med. Han är lugnare då.
Följ med oss.
Jag behöver henne, sa jag.
Det går bra.
Jag skjutsar Carl.
Okej.
Kom då, vännen.
Vi kommer snart.
Har du sett min gröna slips?
-Vart ska du? -Jag pratade just med Miles.
Robert Kennedys folk har hört av sig från justitiedepartementet.
De vill träffas. Vår lilla protest har väckt intresse.
Det är ju fantastiskt!
Men jag hoppades på att vi…
Miles vill att vi pratar ihop oss. Visst är det otroligt?
Allt vårt slit ger äntligen utdelning.
Jag är så glad för din skull.
-Vill du följa med? -Nej, gå du.
Jag mår inte så bra.
Okej… Jag är snart hemma igen.
Med soppa.
-Ray… -Ja?
Jag älskar dig.
Nå?
AJ!
Du börjar verkligen växa i de där små shortsen.
Varför så tyst? Jag trodde du skulle sprudla efter morgonens massaker.
Allt dödande…
Jag är färdig med det.
Va?
Ska jag tro på det?
Det jag gjorde idag var för min familj.
-För att rädda världen. -Snälla du…
Bespara mig "mördaren med guldhjärtat"-visan.
Här.
Som avtalat tar det här dig och dina syskon tillbaka till 2019.
Ni har 90 minuter på er.
Du sa inget om en tidsgräns.
89 minuter och 30 sekunder, faktiskt, så rappa på.
Det är ju omöjligt! Mina syskon är utspridda över stan.
Inget är omöjligt. Det visade du när du dödade hela styrelsen.
-Jag behöver mer tid. -Då kommer folk att börja undra.
Ju snabbare ni kommer hem och lämnar den här tiden,
desto bättre för oss båda, så tick-tack, tick-tack…
Jag fattar inte att Elliott är död.
Han var reko.
-Han förtjänade bättre. -Ja.
Han måste ha kommit för nära sanningen.
Det luktar federalsnutar.
Va? Är du galen?
Om det var federala agenter skulle de ta med honom på förhör, inte…
…det här.
Nej, det här är en psykopats verk.
"Oga Foroga", är det ett namn?
Oga Foroga…
Jag kollar.
Okej…
Jäklar, här är hon ju.
Olga Foroga.
-Det måste vara hon. -Ring kärringen.
Okej…
Det ringer.
Jävlar.
Hej, är det Olga?
Det är hon. Hon låter gammal. Vad ska jag säga?
Ursäkta, damen, men jag undrar bara… Förlåt?
Vad jag heter? Luther Hargreeves…
Du har dödat en av oss, Olga. Nu är det din tur.
Du är död innan solnedgången.
Det står "öga för öga", era idioter. Det är svenska.
Svenskarna dödade Elliott.
Fel nummer. Ha en underbar dag.
-Det hade vi listat ut. -I sinom tid.
-Du har lite blod på dig. -Mycket blod, faktiskt.
Vad har du gjort, Fem?
Alla kommissionstjänstemän ombes anmäla sig i lobbyn.
Det är…
Det är med stor sorg jag meddelar dessa tragiska nyheter.
Samtliga 12 styrelseledamöter…
…har blivit mördade.
Jag vet.
En grundlig utredning har inletts.
Vi ska få tag på illgärningsmännen…
…bakom detta gruvliga brott.
Sorgeterapi finns tillgänglig för dem som behöver det,
men den bekostas inte av Kommissionen
eftersom vårt försäkringsbolag anser det ligga utanför vår verksamhet.
I avsaknad av levande styrelseledamöter
åligger det mig att ta över ledningen av Kommissionen.
Hur gick det till? Hon blev väl avsatt?
Portföljrummet kommer tills vidare att vara stängt av säkerhetsskäl.
Några frågor?
-Jag har hittat en väg hem. -Hur då?
Detaljerna är oviktiga, men jag har slutit ett avtal som för oss till vår tid.
-Domedagen, då? -Den försvinner.
-Och apokalypsen 2019? -Allt blir som vanligt igen, okej?
Inga fler frågor nu.
Vi måste iväg.
-Vi måste hitta de andra. -Ja.
Luther hämtar Allison, Diego tar Klaus och jag Vanya.
Vi träffas i gränden om 77 minuter.
Här.
-Jag har synkroniserat klockorna. -Okej, nu kör vi.
Vänta lite. Du kommer här drypande av blod, och vi ska tro på
att allt blir som vanligt om vi åker hem nu?
Elliott blev dödad på grund av oss.
Pappa, då?
Och JFK?
Vi ska åka hem och ställa allt till rätta, Diego.
-Jag måste ta farväl av Lila. -Lila skiter i dig, Diego!
Det har hon aldrig gjort. Hon tillhör Kommissionen.
-Det är omöjligt. -Hon utnyttjade dig för att komma åt mig.
Du är Oswald i sammanhanget. Den manipulerade saten.
Du vet inte vad du…
Om du inte gör det här dödar jag dig. Uppfattat?
Kvinnor.
Eller hur?
Du får inte klippa håret. Jag gillar den här looken.
Och inget fingrande där nere.
Eller…
…det kanske inte gör nåt, bara du inte kikar. Jag är lite pryd.
Och slutligen undviker jag mjölkprodukter. Det är bäst så.
Tack.
Visst.
Bara det går undan.
Okej, fokusera.
Fokusera nu.
Jag älskar jord.
Hej.
Hej, Jill.
Får jag vara med?
Nej, alltså... Javisst!
Ska du berätta varför jag är här?
Har du hört talas om…
…mul- och klövsjuka?
Pappa jobbade på en gård i Kalifornien.
Det kom ett utbrott 1924.
De tvingades slakta över 100 000 djur. Det var ett hårt slag mot bygden.
Han blev av med jobbet.
Många blev det.
De gjorde inget åt den sjuka kon i tid, så…
…sjukdomen spred sig.
Man måste bekämpa sjukdomen innan den sprider sig.
Innan det går överstyr.
Jag är ingen sjukdom.
Tja…
Kalla det vad du vill…
…men naturligt är det inte.
Och det får inte pågå i mitt hem.
Inte med min fru.
Jag är inte rädd för dig.
Visst, men…
-Du borde tänka på Harlan. -Vad menar du?
Den här situationen är inte bra för honom.
Jag funderar på att skicka iväg honom ett tag.
Va? Vart då?
Till en anläggning som är bättre rustad för hans sort.
Lite omvårdnad kan göra honom gott.
Det där är dumheter.
Fast det kanske inte skulle vara nödvändigt…
…om du försvinner.
Då kan Harlan tillbringa mer tid med sin mamma och pappa igen,
som det borde vara.
Nu ska Jim och jag ta oss ett glas.
Så…
…du får ta bilen.
Och jag förväntar mig att du har pallrat dig iväg när jag kommer hem.
Luther!
Fem har hittat en väg hem. Vi ger oss av om…
…42 minuter.
42 minuter?!
-Jag vet att det är svårt att ta in… -Vänta.
Domedagen, då?
Fem tror att om vi ger oss av nu blir allt som vanligt.
Menar du att jag kan få återse Claire?
I kväll?
Jag vet inte vad vi återvänder till. Jag garanterar inget.
Jag kan inte förlora fler, Luther.
Tänk om Fem har fel igen och jag förlorar alla.
Vi hör inte hemma här.
Vi måste återvända.
Jag vet inte om jag kan.
Allison…
Vi är inte som andra.
Vi är annorlunda. På gott och ont innebär det
att vi inte kan leva normala liv, varken här eller nån annanstans.
Det är orättvist.
Jag vet.
Men vi måste riskera allt för att rädda allt.
Det är vårt bästa familjedrag, inte sant?
Vårdslöshet?
Hopp.
Älskling?
Vad är det?
Vad fan har du sagt, Luther?
Du är annorlunda i dag.
Jaså, hur då?
Mer…tafatt.
Jag gillar det.
Jag har inte kunnat slita blicken från dig sen du kom med.
-Det tror jag inte på. -Det är sant.
Du älskar din trädgård, du sjunger för dina rovor.
Du är så bra med människor. Alla kommer och ber dig om råd,
och du delar med dig så frikostigt, och…
…jag älskar hur du drar dig i örsnibben när du läser.
-Jag har fått köpa salva. -Jag vet.
Får jag…?
Får jag lukta på ditt hår?
Visst.
Herregud, du är underbar.
Du är också underbar.
Ska vi göra det?
-Göra vadå? -Ha sex.
Våra mångfaldiga själars heliga förening.
-Ja, men… -Men vadå?
Det är nåt du behöver veta.
Mår du bra?
Ja.
-Jag har aldrig mått bättre. -Bra.
Men Jill, du känner inte mitt sanna jag.
-Inte? -Nej.
Jag vet allt om dig.
Jag har hängivit mig åt dina läror, sjungit dina vedor,
och inpräntat varje del av din kropp i mitt minne.
Men det är inte jag, Jill.
Jag är nån annan. Jag är…
…oskuld.
Förra veckan, då?
Du, jag och Keechie, i sexgungan.
Vi övade på den svävande, utökade fyrvägsföreningen.
-Klaus, du är så snuskig! -Ja, det är du, pappa.
Hallå där…
Vänta, bara…
-Okej… -Hördu, "pappa".
Har du tid?
Diego!
Vi måste dra.
-Jag kommer strax. -Okej.
-Jag lovar. -Kom nu.
-Hur vågar du? -Se på dig…
Du ska få för det här!
Tillbaka i tjänst.
Och oroa dig inte för parkeringsplatsen. Den kommer till användning.
-Nej! -Måste jag vara här?
Jag behöver smakråd, Lila. Allt är så snyggt, jag kan inte bestämma mig.
Vad tycker du om de här vaktuniformerna? Är de för fjolliga?
Fast jag är svag för baskrar.
Sabba inte min stora dag med din trumpenhet nu.
Och sluta fingra på det löjliga armbandet som en tjurig skolflicka.
Vi har förverkligat vår dröm!
-Din dröm. -Hördu…
Här.
-Vad är det? -Det skulle bli en överraskning,
men du har för taskig attityd.
SÄKERHETSCHEF
Säkerhetschef?
Du har alltid bett om mer förtroende och ansvar. Nu får du det.
-Menar du det? -Ja. Om du vill, alltså.
Ja, det vill jag, men…
…då vill jag göra det på mitt sätt. Fatta egna beslut, välja medarbetare.
Varför inte?
Det har du förtjänat.
-Du måste följa med mig. -Vart?
Fem har hittat en väg hem.
Det är så skönt att prata med dig igen, Diego.
-Hörde du vad jag sa? -Ja.
-Är du hög, Klaus? -Nej, jag är inte Klaus.
Jag är Ben.
Du är hög. Jag hinner inte…
Jag kan bevisa det.
Fråga om nåt som bara Ben kan veta.
Okej.
När vi var små, vad programmerade du Allisons nalle till att säga?
"Luther luktar på pappas kalsonger."
Det var som fan.
Klaus sa att du inte kom med till Dallas.
Klaus säger mycket, men nu kan jag ta honom i besittning.
Det är helt jävla underbart!
Du får berätta allt på vägen till 2019.
Vi kan inte bara lämna Ödets barn här. Klaus borde säga till dem…
Nej, du stannar i den här kroppen.
Vi behöver nån ansvarsfull bakom ratten.
-Kan du vänta i tio minuter, bara? -Det är faktiskt nåt jag måste göra.
Kom till gränden bakom Elliotts hus om en halvtimme. Kom i tid.
-Jag lovar. -Skönt att se dig, brorsan.
Dig med.
Hej då.
Åh nej…
-Vad gör du här? -Letar efter dig. Vi ska till 2019.
-Vad menar du? -Jag hinner inte förklara.
Jag har hittat en väg hem. Vi har 30 minuter på oss.
Jag kan inte lämna mina vänner.
Du har inget val, Vanya. Domedagen inträffar om du inte kommer.
Då tar jag med dem.
-De hör hemma i den här tiden. -Enligt vem?
Sissy förtjänar att slippa låtsas vara nån hon inte är.
Och Harlans diagnos har ett namn. Han kan få hjälp!
Vanya!
En mamma och hennes åttaåring sabbar inte tidslinjen, Fem!
-De är betydelselösa. -Ingen är betydelselös.
Jag är ledsen, men vi kan inte ta den risken.
De måste stanna.
Kom nu.
Varför ska du bestämma? Det var ditt fel att vi fastnade här.
Utan mig hade vi varit döda nu, på grund av dig.
De följer med.
Pröva inte mitt tålamod nu, Vanya.
Lustigt…
Jag skulle just säga samma sak.
Okej.
-Vadå? -Jag kommer, men vill ta farväl först.
-Vi har inte tid, Vanya. -Annars kommer jag inte.
Gränden.
Kom inte för sent.
Bra, här kommer du och ditt dumma nylle.
Märklig tidpunkt för trädgårdsarbete. Kan vi snacka? Jag vill säga sanningen.
Jag känner till sanningen. Du utnyttjade mig, Lila. Du ljög.
Lägg av… Vad ljög jag om, egentligen?
Bara om vem du är, vem du jobbar åt, vad du gör här och vad du vill.
Ja, men det andra var sant.
Alla ljuger, Diego. Jag ljög bara för att skydda dig.
Huvudsakligen.
Vet du hur svårt det är att lita på nån
när man blivit manipulerad hela sin barndom?
Varför utsätter du mig för det?
Vet du vad?
Jag ska gräva klart den här gropen, rädda världen…
…och glömma dig.
Vänta, är det…
…tandläkarstolskillen?
Elliott.
-Dina svenska kompisar tog honom. -Jävlar.
Jag gillade ju fanskapet.
Skål för Elliott, då.
Jag lär sakna hans galna teorier…
…och att dela hans säng med dig.
Är vi klara?
Skit också.
Japp.
Hur mycket tid har vi?
23 minuter.
23 minuter?
-Det måste finnas ett annat sätt. -Jag…
Jag vet att det är galet, men skulle du följa med om jag bad dig?
Ber du mig att lämna Dallas?
Ber du mig att lämna rörelsen?
Rörelsen är inte avslutad, inte ens 2019.
-Men du sa att det vi gör här får effekt. -Det får det.
Det får det.
Jag kan inte lämna den.
Min del i kampen utkämpas här.
Jag kan "rykta" dig.
-Få bort smärtan. -Nej.
Så ska vi inte göra.
Jag vill inte glömma dig.
Jag vill inte glömma oss.
Jag väljer året med dig framför en livstid med nån annan.
Hör du det?
Jag är fortfarande lyckligast i världen.
Det passar inte så bra just nu.
-Vad händer? -Vi ger oss av.
Men…
-Vart? -Till en bättre plats.
Jag förklarar när vi är där.
-Och Carl? -Vi måste åka innan han kommer.
Jag måste prata med honom. Han är min man och…
-Du måste ingenting! -Jag borde skriva…
Han vet, Sissy!
Han hotade att skicka Harlan på anstalt. Vi måste åka, nu!
Inget brev. Inget farväl. Nu gäller det.
Harlan…
-Vi ska åka på utflykt. -Kom, Harlan.
Okej.
Vi sätter oss i bilen.
Helvete!
Kaffeburken. Gå med Harlan till bilen, jag kommer.
Profeten! Vart ska du?
En plötslig vision. Jag kommer om några år. Kanske.
Men vem ska välsigna bassängerna?
-Du, Keechie. Du kan ta hand om allt. -Nej, det kan jag inte.
Välsigna vattnet, luften och sexgungan om du så vill.
-Men gör en sak åt mig. -Vad som helst, profeten.
Hälsa Jill att det bästa jag gjort i livet var att rulla i jorden med henne.
Vänta, profeten!
Nåt sista visdomsord innan du går?
"Herregud, vi är tillbaka!
Bröder, systrar, sjung!
Vi ska visa er smaken! Vi ska visa hur man gör!"
Allison!
Jag…
Jag hörde…
Ut!
Hej.
Var är alla?
-Du är först på plats. -Va?
Hallå! Vi hann!
Vadå "vi"?
Ut!
Hur kan du av alla vara här?
Vi har åtta minuter.
Jag drömde nåt så märkligt.
Var är de andra?
Jag hörde ryktas att du dödade din bror.
Allison…
Vad gör vi nu?
Helvete.
Vad är det?
Jag skrev ett brev.
Diego Hargreeves…
Det här är min mamma.
Mamma, det här är Diego…
…min pojkvän.
Va?
En minut kvar!
Vad händer? Ska vi nånstans?
Det var en enkel uppgift!
Vi behövde bara vara här.
Ingen kamp mot ett havsodjur, ingen mutantarmé… Nej då!
Helt otroligt.
Vi fick det serverat på ett silverfat.
Kan du gnälla lite tystare? Jag har sån huvudvärk.
Hör på, din värdelösa spypåse.
Vi har sumpat vår chans att rädda världen!
-För helvete… -Jävlar.
Vi var så nära.
Så nära.
TEXASPOLISEN
Vad fan gör du här, Jerry?
Carl var orolig för sin son.
Vart är ni på väg?
-Känner du honom? -Han är min svåger.
-Kliv ur bilen. -Vi har inte gjort nåt.
Förutom kidnappning.
-Han är min son, Jerry. -Det där får du ta med Carl.
Kliv ur bilen.
Jag vill inte skada dig.
Jag ber dig inte en tredje gång.
Vanya!
Nej, snälla!
Vanya!
Undertexter: Karl Hårding