PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jsem zvláštní agent Willy Gibbs z FBI.
Kde je Sissy? Chci s ní mluvit.
Paní Cooperová i ten chlapec byli propuštěni do péče pana Coopera.
Jaké máte příjmení, Vanyo?
Hargreevesová.
Můžete to prokázat nějakým dokladem?
Řidičák nebo třeba rodný list?
Jste zdejší?
Ne.
No… nejsem si jistá.
Nejste si jistá.
Už jsem uvedla, že mě srazilo auto.
- Mám amnézii. - Ano.
Jistě, amnézii. To mi říkali.
Jak to přesně funguje?
Pamatuju si jen poslední měsíc.
A taky své jméno.
Jo, jméno taky.
Působí to na mě, jako byste se…
tu prostě zničehonic zjevila.
Vítejte v mým světě.
Vanya.
To je ruské jméno, ne?
Já Ruska nejsem.
Kdo ví, když máte amnézii?
A jak vůbec znáte své jméno,
- ale jinak nic? - Já nevím.
- Jak jste hodila s těmi policisty? - Já to nevím.
Co děláte tady v Dallasu?
Já nevím!
Mluvíte rusky.
- Já ne… - Výborně.
- Asi jsem něco pochytila v dětství. - Něco?
Podle mě to umíte moc dobře.
Mě by zajímalo, jak může mladá žena, co prý není Ruska,
ale umí mluvit rusky,
skončit jako chůva prostoduchého kluka v Texasu uprostřed ničeho?
Potřebuju si zavolat. Na to mám právo, ne?
Jedna věc, co v FBI bereme velmi vážně,
je hrozba komunistického režimu.
A teď chci odpovědi.
Pravdivé odpovědi.
A udělám pro to cokoli.
Než zjistím, co jste fakt zač, nikam nepůjdete.
Co teď?
Teď už nic, Luthere, jasný?
- Jen se usmiř s Bohem. - Co?
Co Allison a Vanya?
Kašlu na ně. Měly přijít.
A co Diego?
Je to celkem zodpovědnej mladej muž, no ne?
- Něco se jim muselo stát. - Kašlu na něj.
Kašlu na všechny!
Samotnýmu v apokalypse mi bylo líp.
Pětko! No tak.
Víš co, Luthere? Odteď už každej sám za sebe.
Co ty na to?
Pětka je teď ještě víc protivnej?
Klausi, jdi se podívat na Allison, jestli jí nic není, jo?
Najděte ostatní a sejdeme se tu. Já jdu za Pětkou.
A ty…
Tvoje právo na posednutí se odebírá!
Ničeho nelituju.
- Nelez do mě! - Ničeho nelituju!
Odprejskni!
Hej!
Konec světa bude.
- Potřebujem novej plán. - Copak to nechápeš?
- Je po všem, jasný? Už je po nás. - A kam teda jdeš?
Jdu udělat nemyslitelný.
Co to má znamenat, sakra?
Fakt jsem doufal, že na to nedojde.
Na co, Pětko?
Pětko.
Pětko!
Na co dojde?
Pětko!
Kristepane, co budeme dělat?
- To nic, klid. - Klid?
Allison, zabilas u nás doma prodavače vysavačů.
Hele, zabil ho jeho bratr.
A nepřišli sem prodávat vysavače.
Na našem gauči je obří mrtvej běloch.
Uznávám, že to nevypadá dobře.
Jsme v tahu.
Hnutí skončilo. Za tohle dostanu křeslo.
To teda ne…
Dobře.
Nazdárek, Rayi. Omlouvám se, že jdu tak pozdě…
Klausi, teď se to nehodí.
To mě mrzí.
Allison! Čau.
Já se tak bál. Díky Bohu, že ti nic není.
Co se děje?
Zkoušeli jste wrestling?
Jo tak.
Takže tohle nás dneska čeká, jo?
Spálit, nebo pohřbít?
Zaslechla jsem zvěst…
žes zabil svýho bratra.
INSTALATÉRSTVÍ ROCCO S RODINOU
Levandule.
To má být žert?
- Dovolilas mi vybrat tým. - Ale jeho jsem tím nemyslela, proboha.
Když nechápeš, proč nemůžeme vzít bratra víš koho, nejsi připravená.
Nerad ruším, ale už musím jít.
- Ticho! - Ticho!
Nemůžu tu dělat, když mi nevěříš.
Zlatíčko, tvá vagína potřebuje brýle. On za to nestojí.
Mami! Panebože.
Možná tě to překvapí, ale lidi tě tu nemají moc rádi.
To zní šíleně, ale pokračuj.
Chce to novou krev věrnou nám, ne minulýmu režimu.
Viděla jsem Diega v akci.
Je mnohem líp trénovanej než ti místní blbci.
Proč to jen tak zahodit?
Budu ho mít na zodpovědnost.
Víš, tvůj bratr Pětka a já…
máme dost barvitou společnou minulost.
Můj brácha má problémy se všema. Včetně mě.
Na něco se zeptám.
Když máš před sebou namířenou pistoli,
komu jsi oddaný? Rodině, nebo svým zásadám?
Sobě.
Já nepatřím nikomu.
Obzvlášť ne Lile.
S tím se dá pracovat.
Ať projde orientačním kurzem a vyplň jeho papíry.
Ale…
jestli způsobí sebemenší problém,
zabiješ ho ty sama.
- Jasné? - Díky, mami.
VÝROBNA DEŠTNÍKŮ
TELEVÁTOR REVOLUCE V PŘEPRAVĚ
Panebože.
Co tady děláš?
Netuším, čím bych mohla vyvrátit,
co je evidentní.
Dobrá.
Tak mám novou otázku.
Proč to děláš?
Jsi zapletený do něčeho zločinného?
Celkem často. Máš na mysli něco konkrétního?
Ten neotesaný muž na konzulátu,
co se za námi hnal s tím chlapcem.
- Říká si Diego. - Ano, to je on.
On…
On si myslí, že chceš ublížit prezidentovi.
Ach tak.
Ty teď dáváš na slova bláznů?
Ne víc než na tvá, ale…
ty fotky
se všechny týkají prezidentovy návštěvy, ne?
Přece víš, že o některých aspektech své práce mluvit nemohu.
Tu hranici jsi vždy respektovala.
Podrobnosti znát nepotřebuji, Reggie.
Jen musím vědět, že nejsi zapletený do toho, čeho se teď obávám.
Čeho se opravdu obáváš, drahá?
Je tolik věcí, které o tobě neznám.
Já bych o tobě mohl říct totéž.
Chci s tebou sdílet svůj život, Reggie,
ale musím vědět, že jsi dobrý člověk.
Musím vědět, že bys prezidentovi nikdy neublížil.
Jak jsem řekl,
v mém životě jsou věci,
které s tebou probírat nemohu.
Doufám…
že jednoho dne budeme sdílet vše.
Ale do té doby…
tě žádám o důvěru.
Tak dlouho čekat nemůžu.
Je mi líto.
Pětko?
Kruci.
Pětko?
Pětko, co to…
Není ti nic?
Musím se zavodnit.
Zavodnit?
A na co ten pudr?
Pomůže proti svědění.
Jakýmu svědění? Co má svědit? O co jde, hergot?
Ty máš nějakej plán.
No, je to zoufalej krok, ale…
když naši tupí sourozenci
nejsou schopni ani přijít někam včas,
nemám na vybranou.
V čem?
Musím najít sám sebe.
Před 15 minutami jsem dorazil do Dallasu.
Mám si dělat starosti?
Jestli si vzpomínáš,
poslali mě do roku 1963.
Měl jsem od Komise za úkol zajistit, že bude spáchán atentát.
Takže je tam tvoje starý já?
Přesně tak.
Jen si chodí po Dallasu?
Chodí si po Dallasu s kufříkem, co nás dostane domů.
Panebože, Pětko, jsi génius.
Ten plán má ale dva velký problémy.
První problém: jsem trénovaný zabiják.
Dost možná ten nejnebezpečnější v celém časoprostorovém kontinuu.
A jak se znám, setkání se mnou se mi líbit nebude.
Druhý problém, a to je ta hlavní vada na kráse plánu:
člověk nikdy nemá být blízko sám sebe ve stejným čase.
Mívá to strašný vedlejší účinky.
Jaký vedlejší účinky?
No, podle příručky Komise, kapitola 27, podsekce 3b
existuje sedm stádií paradoxový psychózy.
První stádium: popírání.
Druhý: svědění.
Třetí: extrémní žízeň a močení.
Čtvrtý: plynatost.
Pátý: silná paranoia.
Šestý: nekontrolovatelný pocení.
A sedmý:
vražedný běsnění.
- Vražedný běsnění? - Jo.
Hele, tohle možná není moc dobrej nápad.
Je to poslední šance.
Co jinýho nám zbývá, Luthere?
Já ti nevím, už teď se nějak moc ošíváš.
Podívej, Luthere, s tímhle mi budeš muset pomoct.
Potřebuju spottera.
- Spottera? - Jo?
Co to je? Jako parťák?
Kdyby se mi ta psychóza vymkla z ruky, musíš mi pomoct se soustředit, jo?
Takže ať se stane cokoli, ať řeknu cokoli,
musíme získat ten kufřík.
Dobře?
Dobře.
- Tak pojď, Luthere. - Jasně.
Právě ji vyslýchají?
Tak moc děkuju. Jo.
Měj se.
To byl brácha.
Snad jsi mu poděkoval, že mě skoro zatkl.
Prý jsem měl pravdu.
O čem?
Podle FBI je Vanya nějaká agentka z KGB.
To není možný.
Oba nás oblbla, Sis.
To není ostuda.
Ale ať je to kdokoli, není tím, co na nás hrála.
Nemůžeš za to.
Svedla tě na scestí.
Ti komoušský šmejdi jsou na to trénovaní.
Využívají naše slabý stránky.
Štvou nás proti sobě.
Oni nesmí vyhrát.
Co by ruská agentka dělala tady na farmě?
Kdo ví? Možná se jen potřebovala někde zašít.
Nevíme, co za tím bylo.
Poslyš,
podle mě by sis měla promluvit s reverendem Moorem.
Carle…
Musíme to zvládnout, hergot.
A pak si někam vyjedeme.
Někam daleko odsud.
To by bylo fajn, ne?
Harlan potřebuje rodinu,
ne chůvu.
Vzbuďte se, Vanyo.
Otevřete oči.
Mám na vás pár otázek.
Už brzy bude po všem.
- Co to provádíte? - Ještě pohyb a budete litovat.
Vidíte? A to bylo to nejnižší napětí.
Bude čím dál vyšší.
DIETHYLAMID KYSELINY LYSERGOVÉ (LSD)
Co je to?
Uvolněte se.
Co to je?
Nebraňte se tomu, jinak to pro vás bude extrémně nepříjemné.
Začneme jednoduchou otázkou.
Kdo jste?
Číslo Sedm.
Číslo Sedm!
Jdeš pozdě na večeři.
Sednout.
No tak, Vanyo, co jste zač?
Kde jste se tu vzala?
No, tak to jsem já.
Co ho prostě vzít a zdrhat?
Luthere, to bych nikdy nedopustil.
- Ty kufříky chráníme za každou cenu. - No jo.
Navíc je hlavní problém v tom paradoxu.
Tím, že jsem ve stejný místnosti, ohrožuju svou existenci.
- Jak to? - Dávals pozor?
Pokud se mý starý já nevrátí do roku 2019, jak má,
celý se to podělá.
Přestanu existovat. Chápeš?
Chápu.
Nejrozumnější bude si s ním promluvit. Vysvětlit mu to.
On to pochopí.
Věř mi.
Znám se líp…
než se znám sám.
Teď ses škrábal na krku.
- Druhá fáze paradoxový psychózy. - Kdepak, neškrábal.
Popírání je první.
Jsem v pohodě, jasný?
- Mohli bychom se držet úkolu? - Počkej.
Co je?
Nemám jít první?
- Proč? - Ty ho vyděsíš.
Potkat svoje vlastní miniaturní dvojče? Přeskočí mu.
Já ho zpracuju.
- Tak dobře. - Dobře.
Pětko.
Cos to řekl, hromotluku?
To jsem já.
Číslo Jedna.
Luthere.
- Jak ses… - To nic.
Všechno je v pořádku. Vysvětlím to.
Ale nejdřív ti chci někoho představit.
Jen mi slib, že nebudeš vyšilovat.
- O čem to blábolíš? - Nevyšiluj.
Nevyšilovat.
Tak jo.
Nazdar, cizinče.
Je to tu velký, neztrať se.
Nebo mě zabiješ?
Ještě jsi naštvanej, ty uplakánku?
Ne, je fajn, když mě někdo zdroguje, unese a hrozí mi smrtí.
Tak zařídíme, abys byl co nejlepší agent
a nikdo nemusel řešit, kdo koho zabije, jo?
Počkej, Lilo.
- Musím zmizet. - Klid.
- Na tohle nemám čas. - Máme času, kolik chceme.
Dějiny jsou vaším životem.
- Co tady vlastně děláte? - To je to nejlepší.
Chráníme dějiny.
Ty tvoje hrátky na samotářskýho hrdinu jsou v porovnání s náma k smíchu.
Cože, takže Komise kontroluje čas?
Počkat, jako veškerej čas?
Spíš udržujeme správnej průběh dějin, ale v podstatě jo.
Jak to děláte, sakra?
Pojď, ukážu ti to.
Vedu rekruta.
Vítejte na úvodním kurzu.
Tumáte.
- Moment… - Tak jo.
Otevřete uvítací balíček a sedněte si.
Otázky zodpovíme po skončení filmu.
- Jak je to dlouhý? - Sednout.
Lepší zítřek vychází ze spořádaného dneška.
Fakt potřebuju, aby to vyšlo, takže…
Nepodělej to.
Tak jo, čau.
Nazdárek. Já jsem pan Kufřík.
Když sledujete tenhle film, učinili jste nejlepší rozhodnutí svého života.
Rozhodnutí přidat se ke Komisi.
Během následujících 90 minut vás tady důkladně provedu.
Moc si to spolu užijeme.
V Komisi na vás čeká spousta možných pracovních pozic.
Jaké oddělení bude pro vás?
Analytici shání informace.
Agenti nás chrání.
Nekonečná ústředna. Jádro veškeré naší činnosti.
V těchto místnostech pozorujeme celé dějiny
a hlásíme veškeré anomálie, na které narazíme.
Neustále udržujeme správný chod dějin.
Ať máte jakékoli schopnosti, vzdělání či toleranci k nemorálnostem,
Komise vám může nabídnout vzrušující kariéru.
Začneme potrubní poštou.
1. IRSKÝ PREZIDENT AMERIKY
No…
tohle je fajn, viďte?
My tři takhle spolu.
- Ne. - Ne.
Může mi někdo vysvětlit, proč teď popíjím Guinness se svým mladším já?
Já jsem starší.
- Jsem ty. Jen o 14 dnů starší. - I mý chlupy jsou chytřejší než ty.
- Jak je to možný? - Poslouchej.
Za jednu hodinu na travnatým vršku než zabijí prezidenta,
porušíš svou smlouvu s Komisí.
Vím, že o tom přemýšlíš.
I celý ty roky v apokalypse jsme si dělali starost o rodinu.
Dneska s tím něco uděláš.
Dneska se pokusíš o cestu vpřed v čase do roku 2019.
Ten skok ale poděláš
a skončíš v tomhle minitělíčku.
Navždy uvězněnej, malej,
- pubescentní. - No dobře.
I kdybych ti věřil, co mám teda dělat? Neskočit?
Ne. Skočit musíš.
Když neskočíš, přestanu existovat.
Ale potřebuju, abys skočil správně.
- Poslouchám. - Napoprvé
jsem to špatně propočítal.
Proto jsem skončil v tomhle těle.
Ale teď znám správnej výpočet.
A jak zní?
Rád ti to povím…
výměnou za ten kufřík, co máš pod stolem.
Jo, takže se podle plánu vrátíš do roku 2019, ale se správným výpočtem.
Takže zůstaneš dospělej.
A my za to dostaneme ten kufřík, co už nepotřebuješ.
Dějiny se napraví, paradox se vyřeší.
Všichni budou existovat šťastně až do smrti.
To je docela něco.
Co si o tom myslíš?
Myslím…
že se půjdu vychcat.
Tak až na to hrozný pocení…
to šlo celkem dobře, no ne?
Ne, něco tu…
Něco tu nesedí.
Jak to myslíš?
Nevěřím mu.
Ale on je ty.
No právě.
Čistá pracovní plocha vám přinese radost.
NEKONEČNÁ ÚSTŘEDNA JEN PRO AUTORIZOVANÉ ZAMĚSTNANCE
Bingo. Nekonečná ústředna.
Tak jo.
Nemůže to být moc těžký.
CHYBA SYSTÉMU
Neubližujte mi, prosím.
Co jsi zač?
Jsem Herb. Analytik.
Já jsem Diego. Mám nůž.
Ano, to vidím.
Pěkně nablýskaný.
Dýchej.
Je mi ctí, pane Hargreevesi.
Ty mě znáš?
Znají vás všichni.
Vždyť jste Číslo Dvě.
Jste legenda.
- Fakt? - Pane,
- sem nesmíte. - Herbe,
takhle se mluví s legendou?
Umíš s tím zacházet?
- Na práci v ústředně mám certifikaci. - Dobře.
Vyhledáš mi datum. 22. listopadu 1963.
Atentát na Johna Kennedyho.
Nepovolené využití ústředny je porušením protokolu 67D…
Nebuď tak upjatej.
Vy to nechápete.
- Máme tu puč. - To je co?
- Chlast? - Ne. Cože?
Jednatelka se zmocnila Komise.
Jde to tu od desíti k pěti a lidé se ztrácejí.
Když nás tu najdou, je po nás.
Tak radši začni, než přijdou.
Jen nahlídneme a pak musíte pryč.
Pašák.
Tak jo…
To ne. Proč takhle… To je špatně.
Nepokazit dějiny. To je pravidlo…
které hodlám dodržet.
Tenhle patří k tomuhle…
Tak.
Jdeme na to.
Dallas. 22. listopadu 1963.
To je ono.
- Těsně před tím atentátem. - Atentátem?
Dávej pozor. Prezident odbočí na Dealey Plaza.
Ještě jedna odbočka na Elm Street a začnou střílet.
- Hej, co to má být? - To je budova FBI.
Ale proč vybuchla, sakra?
- To se stát nemělo? - Ne, to se stát…
On odjíždí. Nezabili ho?
Ty vole.
Tak to není dobrý.
Nebyl to výstřel, ale výbuch,
co byl slyšet na tom videu.
ÚTOK RUSŮ JFK VRACÍ ÚDER
Sověti odmítají odpovědnost.
Moskva hrozí odvetou…
USA ÚTOČÍ NA KUBU
…za útok USA.
Anchorage na Aljašce bylo zničenou rudou hrozbou!
Svět se připravuje. Jsme na prahu jaderné války.
Všichni občané ať…
To nám chtěl Hazel říct.
Hazel?
Tohle způsobí apokalypsu. Máš tu budovu z jinýho úhlu?
Sledujte.
A…
Vanya.
Vanya je bomba.
Vždycky bude bomba.
Musím zpátky do Dallasu.
Hned.
Potřebujeme La Résistance.
To si snad děláš srandu.
Sice se nezdáme, ale umíme si poradit.
Na případové manažery bacha.
Pohov, Dot.
Pardon.
No jo.
To je ztráta času.
To mi věř.
Tak proč jsi ho držel, když jsem tě našel mrtvýho?
Netuším.
Ale chlap, co mu patřilo, svět nezničil. To Vanya.
- Nenápadná Vanya? - Jo.
Je silnější než my všichni dohromady.
Štvalo ji, jak jsme se k ní chovali.
Tak odpálila Měsíc a zničila svět.
To chápu.
- Jo. - To je perfektní.
Teď přesně víme, co se stane.
Jo, akorát, že už se to stalo.
Nemysli, jen poslouchej.
Zapomeň na plán toho fakana. Je moc složitej.
Mnohem lepší bude, když spolu skočíme do roku 2019.
Bude stačit, když se udobříme s Vanyou, aby nezničila svět.
Brnkačka.
To vlastně…
- Není to špatný, co? - No jo.
Ale co Pětka?
Teda ty?
Teda tvoje mladý já?
To nejsem já. Je to předpubertální kopie, co se podělala ve skoku časem.
- Stejně už je na něj pozdě. - Pozdě?
Paradoxová psychóza. Měli bychom ukončit jeho trápení.
Cože?
- Chceš ho zabít? - Bereš to špatně.
- Žádný zabíjení. - Ne…
Podívej se na mě. Jsem Pětka a budu naživu.
Jenom se zbavíme zmutovanýho dvojníka.
Jako řezání třetí bradavky.
Počkej…
určitě tu paradoxovou psychózu nemáš ty?
Mně nikdy nebylo líp.
Dobrý?
Dobrý.
Souhlasím.
Musíme rychle. Kennedy je na cestě.
Máme sotva hodinu.
Proč najednou tak pospícháš?
Klídek.
Začínáš být paranoidní.
Vážně?
Tak jo, jde se.
Brzo začne mluvit.
Vanyo, mluvit s námi je vaše jediná možnost.
Kdo je váš vedoucí?
Odpovězte.
- Co prosím? - My čekáme.
- Na co? - Na odpověď.
Nechápu.
Chceš říct, že nejsi připravená?
- Připravená na co? - Nemůže za to.
Praštila se. Zapomněla to.
Přehnala to, tak jí vymyli mozek.
Je líná.
Neučila se.
- Ne, tím to není… - Možná to celou dobu hraje.
- Jen není připravená. - Všichni se pletete.
Číslo Sedm si vědomě vybrala, že si nechce vzpomenout.
Mami?
Jsi v pořádku?
No jistě.
Proč bych nebyla?
Děje se něco?
- Jen nemám hlad. - Ochutnej.
- Snad si vzpomeneš. - …vzpomeňte.
Vanyo, co děláte v Dallasu?
Dál mě ignorujte a něco zažijete.
Však my vás rozmluvíme.
Číslo Sedm!
Buď si vzpomeneš,
nebo půjdeš do pokoje bez moučníku!
Co je s těma světlama?
Nereaguje. Dodáme jí motivaci.
Plánujete zabít prezidenta?
Bože, proč jsou lidi o tolik těžší, když jsou mrtví?
Máš zkušenosti?
To jo.
Hele, jaký to bylo, když jsem tě posednul?
Bylo to jako sex s jedním z těch míň známejch Baldwinů.
Sice cítíš, že se v tobě hýbá, ale není to fuk?
Proč vlastně? Jaký bylo řídit tenhle bourák?
Bylo to, jako když nemáš kůži…
ale stejně chceš na všechno sáhnout.
Ty jo.
Tak jo. Raz… dva…
Super.
Dobře, jste tu oba. Musíme jít.
Diego! Kristepane!
Páni.
Číslo Dvě, Tři i Čtyři.
Skoro tu máme čistou postupku.
Rayi, tohle je taky můj bratr.
Diego.
Nazdar.
Promiň, že jsem sem tak vpadl.
Hej, co je to za chlapa?
Herb. Dělal s Pětkou v Komisi.
V Komisi?
Hlídáme a udržujeme časoprostorové kontinuum.
- Aha. - Ale fakt. Teď jsem tam byl.
Je to super. Viděl jsem dějiny a vím, co způsobí apokalypsu.
To Vanya.
Cože?
Jak?
Vyhodí do vzduchu budovu FBI,
když okolo pojede prezident. Za míň jak hodinu.
Musíme ji najít a zastavit. Hned.
- Vanya zabije prezidenta? - Ne.
Kvůli tomu výbuchu kolona odjede a Kennedy přežije.
Všichni věří, že to byli Rusové. I prezident.
Vrátí úder, oni taky.
Než se naděješ, prší atomovky.
- No… - Ty vole.
Rayi, zlato.
- Jsi v pořádku? - Ne, to nejsem.
Nejdřív se nám tu zjeví tenhleten s tvým dalším bratrem.
Chce zabránit sestře v odpálení nějaký budovy.
- A v mým nejlepším koberci je mrtvola. - Klid.
Klid. Mohl bys. Rayi…
To vám můžeme nechat vyčistit.
Taky poskytujeme službu odklízení těl.
Miluju tě, Raymonde Chestnute.
A moc bych si přála, abych měla čas na to nervový zhroucení, co si fakt zasloužíš.
Ale musíš jít.
Musím jít.
Kde je ten novej? Rozcuchanej, tvář jako pračlověk.
Netuším. Je mi líto.
Loajalita není volba. Je to životní styl.
Vanyo, nechci vám dál ubližovat.
Ale mám zodpovědnost vůči lidu a potřebuju vědět, co jste zač.
Jez. Vystydne ti to.
Já to nechci.
To vím. Ale nemůžeš předstírat, že to neexistuje.
Já nepředstírám.
Ale ano.
Zvolila sis život v přeludu.
V imaginárním světě, kde nemusíš čelit tomu, čím jsi.
Místo aby ses postavila vlastní existenci,
radši se schováváš v cizí.
Pošetilý život na farmě.
To ti není souzeno.
Snad Vanyu najdeme včas.
I když se bojíš, svému já už déle unikat nemůžeš.
- Nebojím se. - Tak jez!
Ještě sousto a můžeš odejít.
Co se to děje, sakra?
Musíme ji zastavit.
Musíme ji ukončit.
O to se snažím!
Jak to, že ještě žije?
Už si vzpomínám.
Mám dotaz.
Před kým chceme Vanyu zachránit?
- FBI! - FBI!
Ti se všichni válej po stropě, tak proč nepřestala?
Překlad titulků: Vojtěch Ulrich