‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אביכם מוכן לשאת את ההספד, ילדים.‬
‫העולם מלא באי-צדק.‬
‫אנשים טובים מתים לצד הרעים.‬
‫המשוואה הקוסמית לעולם לא תשתנה,‬
‫עד שימחה עצם קיומו של הרוע.‬
‫למזלנו, ישנם כוחות רבי עוצמה,‬
‫הנלחמים ברשעים ובזדוניים,‬
‫אנשים בעלי הכוח לעבוד יחד,‬
‫כנגד כל הסיכויים,‬
‫כדי לעמוד מול אויביהם באומץ רב,‬
‫מבלי להסס להקריב עצמם למען האחרים.‬
‫לרוע המזל,‬
‫איש מכם אינו אדם כזה.‬
‫למרות שנים של אימונים, שבועות של הכנה,‬ ‫נתתם למספר שש למות במשימה זו.‬
‫זו לא הייתה אשמתנו.‬ ‫-תירוצים?‬
‫לא אקשיב להם.‬
‫אקדמיית המטרייה הכזיבה את אחד מחבריה,‬
‫וההשלכות יהיו קשות.‬
‫זכרו את התחושה הזו, ילדים.‬
‫תנו לה לקנן בליבכם...‬
‫כך שמקרה זה לא יחזור לעולם.‬
‫האימונים מבוטלים להיום, מתוך כבוד לאחיכם.‬
‫נמשיך מחר בשש בבוקר.‬
‫אף אחד לא אשם בזה.‬
‫איך את יודעת, וניה? בכלל לא השתתפת במשימה.‬
‫כל הכבוד, חתיכת חרא.‬ ‫-מה? כולנו חושבים על זה.‬
‫אז עכשיו אתה חושב, דייגו? זה תקדים.‬
‫לכי לעזאזל!‬ ‫-היי! אבא צדק. היינו צריכים לעשות יותר,‬
‫זה לא היה צריך לקרות.‬
‫סליחה?‬
‫לא יכולתי לעשות הכול לבד.‬
‫אתה אמור להיות מספר אחת.‬
‫קלאוס?‬
‫איפה אני?‬
‫חזרת לחיים.‬
‫מאז שמתת, הכול התחרבן.‬
‫המשפחה שלנו הרוסה.‬
‫תקשיב...‬
‫אני צריך לחזור.‬ ‫-מה? לא, למה?‬
‫הרגע הגעת.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אבל יש איזה אור, ואמרו לי ללכת לקראתו.‬
‫הדבר הזה? אל תדאג בקשר לזה.‬
‫תוכל ללכת מתי שתרצה.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫כן, באלף אחוז.‬
‫סמוך עליי, בנרינו.‬
‫זה לא ילך לשום מקום.‬ ‫אני המומחה למתים, זוכר?‬
‫היי...‬
‫רוצה לראות אותי משתין במיכל הדלק של אבא?‬
‫כן, בטח.‬
‫הרשויות מבקשות סיוע בזיהוי מספר חשודים,‬
‫אשר נמצאו בכיכר דילי בזמן ההתנקשות.‬
‫ב-FBI מאמינים שהם שיתפו פעולה עם היורה, ‬ ‫לכאורה,‬
‫לי הארווי אוסוואלד.‬
‫וניה הרגריבס,‬
‫מבוקשת בקשר למותם של מספר סוכני FBI,‬ ‫בבניין הפדרלי בכיכר דילי.‬
‫גולה קובני הידוע כ"דייגו"...‬
‫קובני?‬ ‫-...שנמלט לאחרונה ממוסד הולברוק.‬
‫מתאגרף בידיים חשופות,‬
‫החשוד בקשרים למאפיה,‬
‫הידוע בכינויו "קינג קונג".‬
‫אליסון צ'סטנאט,‬
‫פעילה כושית קיצונית,‬
‫שיזמה וארגנה את ההתפרעויות האחרונות,‬
‫במסעדת סטדטלר'ס.‬
‫ולבסוף, קלאוס,‬
‫מנהיג הכת השנוי במחלוקת ומשתמט מס ידוע.‬
‫ה-FBI מבקש את עזרת הציבור באיתור ילד זה,‬ ‫שזהותו אינה ידועה,‬
‫אשר מוחזק כבן ערובה בידי רשת הטרור, ‬ ‫לטענתם.‬
‫טוב, זה נכון.‬
‫אני מרגיש כמו בן ערובה רוב הזמן.‬
‫אלוהים, אני שונא את התמונה הזו.‬ ‫-לטענתם, יזמתי התפרעות? לא ייאמן.‬
‫תראו, החדשות הטובות הן ששחזרנו את רצף הזמן‬ ‫ומנענו את יום הדין.‬
‫אז...‬ ‫-כן, אנחנו ממש גיבורים,‬
‫נתנו לקנדי למות.‬
‫כן, ועכשיו אנחנו האנשים המבוקשים בעולם,‬ ‫באופן רשמי.‬
‫אנחנו נרדפים בידי ה-FBI, משטרת דאלאס ‬ ‫והשירות החשאי. השאלה רק מתי ניתפס.‬
‫טוב, לאן אנחנו אמורים ללכת?‬ ‫-יש לי יורט ליד רייקיאוויק.‬
‫נוכל להסתתר שם.‬
‫החבר'ה שם קצת מוזרים, אבל נחמדים ואדיבים.‬ ‫-היי, דביל.‬
‫לא יעזור אם נסתתר.‬
‫הנציבות תרדוף אותנו בכל זמן וכל מקום.‬
‫הוא צודק. הם לעולם לא יוותרו.‬
‫סליחה, ממתי אתה מומחה לענייני הנציבות?‬ ‫-מאז שחזרתי משם.‬
‫מה?‬ ‫-כן, הם גייסו אותי והציעו לי עבודה.‬
‫משרה מלאה עם תנאים טובים, אבל סירבתי.‬
‫הם גייסו אותך...‬
‫ליצן החצר.‬
‫מה, לא יכול להיות שיגייסו אותי?‬
‫רק חמש האדיר יכול להיות מבוקש?‬
‫דייגו, אתה לא מתאים לנציבות, טוב?‬
‫יש לך אופי בעייתי.‬ ‫-מי לדעתך הבין שווניה אחראית ליום הדין‬
‫והצליח לעצור את זה? אני. בדיוק.‬ ‫-היי!‬
‫אני הבנתי הכול במרכזיית האינסוף.‬
‫שלטת במרכזיית האינסוף?‬ ‫-ועוד איך!‬
‫המכונה הזו הייתה הכלבה שלי.‬
‫כדאי שתבינו שאין לכם מושג מה קורה איתי.‬
‫סליחה, קורה איתך משהו?‬ ‫-זה לא עוזר.‬
‫תראו, פגשתי את הרזיסטאנס במחבוא שלהם.‬
‫טוב? עברתי את ההתלמדות ועצרתי את יום הדין.‬
‫סיסי, למה את לא עונה?‬
‫הצילו!‬
‫הרלן!‬
‫כן, לפחות לא הייתי עסוק בלאונן!‬ ‫-אולי תפסיקו להשוות את אורך הזין שלכם,‬
‫רק לחמש דקות?‬
‫אלא אם אתה יכול... כי בן ואני...‬ ‫-אין לנו זמן. ה-FBI יכול לפשוט בכל רגע.‬
‫זה מה שאמרתי.‬ ‫-ואני מסכים איתך!‬
‫טוב, תירגע, חתיכת שעיר...‬ ‫-הכינוי הוא "קינג קונג" ונמאס לי ממך, טוב?‬
‫טוב, ניצחת.‬ ‫-חבר'ה, כדאי שנזוז, כן?‬
‫זה מה שחשוב, זו האפשרות היחידה שלנו.‬
‫לא, נאטום את החלונות ונישאר.‬ ‫-אני הולכת.‬
‫מה? לאן?‬ ‫-לחווה של סיסי.‬
‫קרה משהו להרלן ואני צריכה לעזור לו.‬ ‫-וניה, אנחנו צריכים להישאר יחד, טוב?‬
‫עכשיו יותר מתמיד.‬ ‫-לכן סיפרתי לכם את זה.‬
‫לדעתי, אני גרמתי לבעיה של הרלן.‬
‫איך?‬
‫הוא טבע, ו... איכשהו, הצלחתי להחיות אותו.‬ ‫ועכשיו, זה כאילו שאנחנו מחוברים.‬
‫רגע, מה זה אומר?‬ ‫-אני לא יודעת ולא יכולה להסביר,‬
‫אבל... אני יודעת שהוא זקוק לעזרתי.‬
‫גם אני זקוקה לעזרתכם.‬
‫אני מפחדת.‬
‫ולראשונה בחיי, אני לא רוצה לעשות זאת לבד.‬
‫אני רוצה להיות עם המשפחה שלי.‬
‫תראי, אני מצטער.‬
‫יש דברים יותר חשובים כרגע.‬
‫דייגו צודק.‬
‫לשם שינוי.‬
‫אנחנו צריכים לפעול כאן ועכשיו.‬
‫טוב.‬
‫נתראה מתישהו.‬
‫אז...‬
‫בן... נעלם לנצח.‬
‫נכון?‬
‫הוא הקריב את חייו למעני‬
‫תוך כדי שהוא מציל את העולם.‬
‫שוויצר.‬
‫אבל האם הוא אמר משהו...‬
‫עליי?‬
‫הוא רצה שאגיד לך שהוא פחד ללכת אל האור.‬
‫הוא לא נשאר בגללך.‬
‫וואו, הוא ממש חתיכת חרא.‬
‫כל השנים האלה חשבתי שזו אשמתי,‬
‫שבגללי הוא לא קיבל כרטיס לגן עדן.‬
‫תראה, אני מצטערת, אבל...‬
‫כדאי שתצא, כי אני צריכה...‬ ‫-לא, אני בא איתך.‬
‫לא אתן לך ללכת אל הלא נודע לבד, נכון?‬
‫יש מקום לעוד שניים?‬
‫מה עם הנציבות?‬ ‫-עדיף לעשות משהו טוב לפני שנמות מוות נורא.‬
‫חמש, אתה לא צריך ל...‬
‫אני יודע. את חייבת לי, אחותי.‬
‫הילדים יושבים מאחור.‬ ‫-טוב.‬
‫אלוהים.‬
‫חבר'ה, אני לא יודעת מה לומר.‬
‫אם מישהו יספר בדיחה על שמנים, אני יוצא.‬
‫לדעתכם, מזג האוויר קשור למה שקורה בפנים?‬
‫טוב, סביר להניח.‬
‫סיסי!‬ ‫-תתרחקו!‬
‫כולכם, עופו אחורה!‬ ‫-סיסי!‬
‫היי! מה קרה?‬
‫קרל.‬ ‫-מה הוא עשה לך?‬
‫הוא...‬
‫הוא מת.‬
‫הרלן זרק אותו כמו בובת סמרטוטים,‬
‫כמו שאת זרקת את השוטרים האלה.‬
‫מה עשית לו? וניה, מה לעזאזל עשית לבן שלי?‬ ‫-לא...‬
‫אין לנו זמן לזה, וניה.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-עצרי!‬
‫לעזור לבן שלך.‬ ‫-סיסי, מצאתי את המשפחה שלי.‬
‫אלה האחים שלי ואחותי.‬
‫גבירתי.‬
‫שיקרת לי כל הזמן הזה?‬
‫ברור שלא.‬
‫תראי, לא ידעתי מי אני.‬
‫אבל עכשיו אני יודעת.‬
‫ואנחנו לא מפלצות כפי שתוארנו.‬
‫לא הרגנו את הנשיא, אנחנו לא טרוריסטים,‬
‫ולא באנו לפגוע באף אחד.‬
‫אז...‬
‫מי את?‬
‫היחידה שיכולה לעזור להרלן.‬
‫הרלן?‬
‫הרלן, זו וניה!‬
‫הרלן, אני יודעת שאתה מפחד,‬
‫אבל אוכל לעזור לך.‬
‫אני צריכה שתקשיב לי, טוב? אתה תעשה את זה?‬
‫זהירות.‬
‫הרלן?‬
‫אני לא יודעת אם אתה שומע אותי...‬
‫חבר'ה?‬ ‫-מה?‬
‫אתה לא חייב לעשות את זה!‬
‫שיט.‬ ‫-מה, מי אלה?‬
‫זו המטפלת וזו החברה של דייגו.‬
‫לילה. זו החברה לשעבר שלי.‬ ‫-מה?‬
‫בעצם, זה לא משנה, שתיהן נראות כועסות.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, לאחינו יש השפעה כזו על אנשים.‬ ‫-טוב, אברר מה הן רוצות,‬
‫תישארו עם וניה והילד.‬ ‫-גם אני בא איתך. קדימה.‬
‫הרלן!‬
‫הרלן, אני יכולה לעזור!‬
‫אני אוהבת את האוויר הצח בכפר. ואת ,מותק?‬ ‫-זה גורם לי לרצות להקיא.‬
‫מה אתן רוצות?‬
‫לראות אותך סובל.‬ ‫-ומה איתי?‬
‫אתה לא שווה את הזעם שלי.‬ ‫-תירגעי.‬
‫הגענו לכאן בעניין עסקי.‬
‫ומה העניין בדיוק?‬
‫כראשת הנציבות, החלטתי לחסל את הפושעים ‬ ‫האחראים לחיסול חברי הדירקטוריון הקודם.‬
‫כן, בסדר. לא חיסלנו את הדירקטוריון.‬
‫האמת, דייגו, זה לא מדויק.‬
‫לא סיפרת להם.‬
‫חמש...‬
‫על מה הם מדברים, לדעתכם?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫מי החברה שלו?‬
‫חמש, מה עשית, לעזאזל?‬
‫את מה שנדרש כדי להחזיר את המשפחה הביתה.‬
‫עד שמישהו חזר בו מהעסקה שלנו.‬
‫מישהו לא היה חוזר בו,‬
‫אם מישהו אחר היה עומד בלוח זמנים פשוט.‬
‫אבל...‬ ‫-גרמת לי להיכשל.‬
‫אתה הכשלת את עצמך, חבר.‬
‫אתה ואחיך ואחיותיך.‬
‫זו המגמה בחיים הקטנים שלך, לא?‬
‫גבר, אני לא מאמין שחיסלת את הדירקטוריון.‬ ‫אין לך מושג כמה בלגן יש בנציבות עכשיו.‬
‫בלגן? מי אומר את זה?‬ ‫-כולם.‬
‫אלוהים, אפילו השרתים חושבים שהכול מחורבן.‬ ‫-הוא הרג גם אחרים.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אל תשחק אותה טיפש, ילדון מחורבן.‬
‫מספיק. הנקודה היא שכולכם תמותו היום.‬
‫טוב, לדעתי אין לך סיכוי.‬
‫אנחנו שבעה ואתן שתיים.‬
‫אתה יודע, אתה צודק. בוא נשנה את זה.‬
‫אלוהים.‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬
‫יש לנו שתי אפשרויות. להילחם ולמות עכשיו,‬
‫או לברוח ולמות אחר כך. בכל מקרה, נמות.‬ ‫-מה אתה מעדיף?‬
‫לא אתנגד לנשום עוד כמה דקות.‬
‫בסדר.‬
‫בואו נגמור עם זה, טוב?‬
‫תברחו!‬ ‫-קדימה!‬
‫הרלן! תקשיב לקול שלי.‬
‫אני יודעת שאתה לא רוצה לפגוע באיש.‬ ‫כן! הרלן, תקשיב לי.‬
‫תקשיב לקול שלי.‬
‫הרלן, אתה בסדר.‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫אתה בסדר.‬
‫הרלן!‬
‫תפסו מחסה!‬
‫סיסי! את בסדר?‬
‫כן! אבל הרלן...‬
‫תבדקי מה איתו!‬ ‫-מה את תעשי?‬
‫אני אגמור את זה.‬
‫אנחנו לא נצא מזה!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫חמש, נראה לי שאני אקיא.‬ ‫-אין זמן לזה!‬
‫מה עכשיו?‬ ‫-נקפוץ לתוך הבית, גבר!‬
‫טוב.‬
‫מה?‬ ‫-לעזאזל, נגמר לי הכוח.‬
‫אני עייף מדי.‬
‫לך! אני אחפה עליך.‬
‫דייגו, מה אתה...‬ ‫-לך!‬
‫שיט.‬
‫זה נגמר.‬
‫איך הן עושות את זה?‬
‫תורך, יקירתי.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫זה לא נורמלי.‬
‫שיט.‬
‫שמישהו יתפוס אותי!‬
‫תודה לאל.‬
‫כל הכבוד, יקירתי.‬
‫תעדכני אותי כשתהרגי את כולם, בסדר?‬
‫בסדר, אימא.‬
‫לות'ר, אתה בסדר?‬ ‫-נראה לי שבלעתי את הלשון.‬
‫לות'ר, לו בלעת את הלשון,‬ ‫לא היית מדבר, טמבל.‬
‫קדימה, קום.‬
‫היי, מה קרה, לעזאזל? מה זה היה?‬ ‫-היא בטח הסיטה את גל האנרגיה של וניה.‬
‫כן, אני יודע, אבל איך?‬
‫לות'ר, זהירות!‬
‫חמש!‬
‫מה את?‬
‫מישהי שרוצה להרוג את אחיך.‬
‫טוב, זה מובן. דייגו הוא טיפוס לא פשוט.‬ ‫-כן, דיברתי על חמש.‬
‫גם הוא.‬
‫אבל לצערי, הם המשפחה שלי, אז אכלת אותה.‬
‫איך זה יכול להיות?‬
‫תאמין בעצמך, ילד גדול.‬
‫לות'ר!‬
‫לות'ר... אתה בסדר? היי!‬
‫אהלן.‬
‫היי.‬
‫לא הכרנו, בעצם. אני לילה.‬
‫נעים מאוד.‬
‫כן, אני מחבבת אותך.‬
‫זה הכי טוב שיש לך?‬
‫שמעתי שמועה...‬ ‫-שהפסקת לנשום.‬
‫לא! אליסון!‬
‫לא!‬
‫תילחמי בזה, אליסון. תילחמי בזה.‬
‫תילחמי. תנשמי, אליסון. תנשמי.‬
‫תנשמי. שיט. לא, אליסון!‬
‫את תנשמי. תילחמי בזה. אליסון.‬ ‫-חיפשת אותי?‬
‫חרא קטן.‬
‫בואי נרקוד.‬
‫את יכולה להילחם בזה. תנשמי.‬
‫תנשמי, אליסון.‬
‫לא. תסתכלי עליי! תנשמי!‬
‫תנשמי, אליסון.‬
‫תנשמי, קדימה.‬
‫תילחמי בזה, אליסון. תנשמי! קדימה, תנשמי.‬
‫תנשמי, אליסון. קדימה. תנשמי!‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫סליחה. הייתי מוכרח לעשות את זה, כי...‬
‫טוב.‬ ‫-אליסון, הצילו!‬
‫לות'ר!‬
‫שיט. קדימה.‬
‫תיזהר, אתה תתעייף.‬ ‫-איך את עושה את זה?‬
‫כל מה שאתה עושה, אני עושה טוב יותר.‬
‫זו את, וניה?‬
‫מי את, לעזאזל?‬ ‫-אני האימא החדשה שלו.‬
‫נפלא.‬
‫ואתה לא מדבר.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫הצילו!‬
‫וניה! הצילו!‬
‫קדימה, גבר!‬
‫היי!‬
‫מה לקח לכם כל כך הרבה זמן?‬ ‫-הגענו, אולי תפסיק להתלונן?‬
‫או שנשאיר אותך כאן.‬ ‫-כן, מה שהוא אמר.‬
‫כל דבר במשפחה הזו חייב להפוך לדיון?‬
‫קדימה!‬
‫השתחררת?‬ ‫-כן!‬
‫צוות אפס! לא יעצרו אותנו!‬ ‫-יופי.‬
‫טוב, מישהו ראה את חמש?‬
‫אני לא יודע, הוא פה בסביבה.‬
‫אגב, האקסית שלך יודעת לקפוץ כמו חמש.‬
‫כן, הכלבה הזו סיפרה לי שמועה ולא נשמתי.‬
‫והיא הרסה חצי מהחווה באמצעות גל הלם.‬
‫זה ממש לא מקורי.‬ ‫-אם היכולות שלנו זהות, היא בטח אחת מאיתנו.‬
‫כן.‬
‫לא... אין סיכוי. זה לא יכול להיות.‬
‫זו מסקנה הגיונית.‬
‫אבל היינו רק שבעה.‬
‫אולי נצטרך לשקול את העובדה שיש עוד כמונו.‬ ‫-וזה מפתיע? אבא מעולם לא סיפר לנו את האמת.‬
‫אבל היא לא אחותנו הביולוגית...‬
‫נכון?‬
‫טוב, אם היא משקפת את הכוחות שלנו,‬
‫אז היא יכולה להגיב לכל מה שנפעיל עליה, לא?‬ ‫-אבל היא יכולה לשקף יכולת אחת בכל פעם.‬
‫אתה בטוח בקשר לזה?‬
‫הרלן, אהובי...‬
‫אוכל לקחת אותך למקום שבו יבינו אותך כראוי,‬
‫מקום שבו יקשיבו לך, אפילו אם תהיה אילם.‬
‫אני מבינה אנשים מסוגך.‬
‫זו לא הרגשה נעימה, מה?‬
‫אוכל לתעל את הפוטנציאל שלך‬
‫ויחד, רק שנינו,‬
‫נוכל לעשות דברים מדהימים.‬
‫תאכלי חרא ותמותי.‬
‫קדימה, למה את מחכה? בואי נגמור את זה.‬
‫לא.‬
‫זה לא יהיה מהיר.‬
‫אתה תסבול בגלל מה שעשית.‬
‫גברת, אין לי מושג על מה את מדברת.‬
‫רוני ואניטה גיל.‬
‫זה לא אומר לי כלום.‬ ‫-1993, מזרח לונדון.‬
‫קשרת אותם וירית להם בראש.‬
‫סוחרי הפרחים.‬
‫לא!‬
‫הם היו ההורים שלך?‬
‫לא, בבקשה! אל...‬
‫והם מעולם לא פגעו באיש.‬
‫לא הגיע להם למות ככה.‬
‫את צודקת, בסדר? הרגתי אותם.‬
‫אבל הרגתי הרבה אנשים במשך השנים.‬ ‫זו עבודה, טוב? זה מעולם לא היה אישי.‬
‫"לא היה אישי", בתחת שלי.‬
‫כן, הרגתי. זה תמיד אישי.‬
‫לכן את לא בנויה להיות מתנקשת.‬ ‫-שנבדוק את זה עליך?‬
‫תאשימי את המטפלת, שזייפה את פקודת החיסול.‬ ‫-בולשיט! ראיתי את פקודת החיסול.‬
‫איי.ג'יי קרמייקל הורה עליו ואתה ביצעת.‬ ‫-לילה, תקשיבי למה שאני אומר, טוב?‬
‫המטפלת מסרה לי את פקודת החיסול.‬
‫היא הצטרפה למשימה, מה שלא עשתה קודם.‬
‫את מהנציבות וידוע לך שמנהלים לא באים לשטח,‬ ‫אבל זה מה שקרה בלונדון.‬
‫תשאלי את עצמך למה.‬ ‫-תפסיק לנסות לבלבל אותי.‬
‫לא ידעתי מה היא זממה באותו זמן, אבל...‬
‫עכשיו הכול מתחבר.‬
‫מה?‬ ‫-לא היה אכפת לה מההורים שלך.‬
‫היא חיפשה אותך.‬
‫למה?‬
‫כי את אחת מאיתנו.‬
‫המטפלת גנבה אותך, לילה.‬
‫ממש כמו שהאבא הדפוק שלנו לקח אותנו.‬ ‫-זה לא אותו דבר.‬
‫את צודקת. כי הוא לא הורה לרצוח את הורינו.‬
‫תקשיבי לי, לילה.‬
‫נולדת ב-1 לאוקטובר, 1989.‬
‫באותו יום כמונו.‬
‫אל תתקרבו!‬ ‫-היי, עצרו! חכו! היי!‬
‫לילה, עצרי.‬ ‫-סמכתי עליך. השגתי לך עבודה,‬
‫אפילו הכרתי לך את אימא שלי ואז הסתלקת.‬ ‫-כי הייתי צריך להציל את העולם!‬
‫היא מנצלת אותך, לילה.‬
‫המטפלת.‬
‫אתה טועה. היא גידלה אותי.‬
‫היא אוהבת אותי.‬ ‫-כן, את יודעת מה?‬
‫האהבה לא צריכה לכאוב ככה.‬
‫טוב, ניסיתי.‬
‫הוא צודק. צריך להרוג אותה.‬ ‫-היי, חמש! עצור.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫היי, לילה.‬
‫האמת?‬
‫היא מסוכנת.‬
‫ואת מפחדת ממה שהיא תעשה עם כוחה החדש.‬
‫לכן גררת אותי לנציבות.‬
‫בגלל שאני יודע איך זה לאהוב אנשים מסוכנים.‬
‫ההבדל הוא...‬
‫שהם אוהבים אותי חזרה.‬
‫שתוק.‬ ‫-היא אוהבת רק כוח.‬
‫ברגע שהיא לא תוכל לנצל אותך,‬
‫היא תפנה נגדך‬
‫ועמוק בפנים, אני יודע שאת יודעת את זה.‬
‫אתה לא מכיר אותי, דייגו.‬
‫אני לא מכיר?‬
‫אני יודע שנוכל להיות המשפחה שלך...‬
‫אם תרשי לנו.‬
‫דייגו, לא...‬
‫חמש סיפר את האמת, לא?‬ ‫-יקירתי,‬
‫אני צריכה לדעת שנוכל להתגבר על זה,‬
‫כדי שנהיה שוב משפחה מאושרת.‬
‫הם המשפחה האמיתית שלי.‬
‫את בכלל אוהבת אותי?‬
‫מה שיהיה, יהיה.‬
‫יופי.‬
‫אתה עדיין חי.‬
‫איזה מזל יש לך.‬
‫ראית איך הכול נגמר.‬
‫זה לא חייב להיות הסוף.‬
‫נשתמש ביכולת שלי לנסוע בזמן.‬
‫אתה הגאון שאמר לנו לקפוץ, נכון?‬
‫אתה תקעת אותנו פה.‬
‫אולי תיאבונך גדול מיכולותיך.‬
‫תתחיל בקטן.‬
‫שניות, לא עשורים.‬
‫אני יודע שנוכל להיות המשפחה שלך.‬
‫אם תרשי לנו.‬
‫חמש סיפר את האמת, לא?‬
‫תעני לי! זו האמת?‬
‫טוב...‬
‫המזוודה!‬ ‫-לא!‬
‫מספיק.‬
‫כמעט תפסתי אותה. למה עצרת אותי, לעזאזל?‬
‫כי אני אוהב אותה.‬
‫מי היה הבחור הזה, לעזאזל?‬
‫וניה! הצילו!‬ ‫-הרלן.‬
‫סיסי?‬
‫הרלן.‬
‫אוכל לקחת בחזרה את מה שנתתי לך, טוב?‬
‫אנחנו רק צריכים לעצור את זה.‬
‫מותק...‬
‫וואו.‬
‫חבל שלא הבאתי את הפארקה שלי.‬
‫כן.‬
‫וואו. סליחה, סלחו לי.‬ ‫-כן.‬
‫בזהירות.‬
‫הרב. דוט.‬ ‫-סליחה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה קורה, הרבי?‬
‫היי! אחי.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-טוב לראות אתכם.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫היא...‬
‫באמת מתה הפעם?‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו כשהמטפלת מתה, מה יקרה לנציבות?‬
‫פשוט ספר להם.‬ ‫-טוב... אנחנו צריכים לבחור דירקטוריון חדש.‬
‫אבל עד אז,‬
‫אני...‬
‫נבחרתי ליושב הראש בפועל.‬
‫ברצינות?‬
‫מזל טוב, הרבי. זה ענק.‬
‫אני כל כך לחוץ.‬
‫אתה תסתדר.‬ ‫-תודה.‬
‫הרב, אנחנו צריכים טובה.‬ ‫-בטח, מה שתרצו.‬
‫מזוודה. כדי לחזור הביתה, שם מקומנו.‬
‫רק תבחרו.‬
‫סיסי?‬
‫צריך לארוז את החפצים של הרלן.‬
‫היי. אם נקדים לצאת, כולם יהיו בטוחים יותר‬
‫ונוכל לתכנן את ההמשך.‬
‫לא נוכל לבוא איתך.‬
‫למה לא?‬
‫לעתיד?‬
‫וניה, זה טירוף. כלומר, איך זה ייראה בכלל?‬
‫טוב, נוכל להיות משפחה.‬
‫כלומר, רק שלושתנו.‬
‫נוכל לחיות את חיינו יחד.‬ ‫-ומה עם הרלן?‬
‫מה אם משהו יקרה לו?‬
‫ואם יפרידו בינינו?‬
‫לא אוכל להסתכן ולאבד אותו.‬
‫מה אם יאשימו אותך במה שקרה לקרל, או...‬ ‫-וניה.‬
‫ראיתי אותך.‬
‫מחוץ לאסם.‬
‫ראיתי אותך מרחפת.‬
‫אז עכשיו את מפחדת ממני? זה העניין?‬
‫לא.‬
‫אני מפחדת בשבילך.‬
‫תגידי לי שנוכל לנהל שם חיים רגילים...‬
‫ושאף אחד לא ירדוף אחרינו בגלל שאנחנו יחד,‬ ‫כמו שקרה היום.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫וניה, אעשה הכול בשבילך.‬
‫כדי להגן עלייך.‬
‫אבל הרלן עבר מספיק.‬
‫לא אוכל לחשוף את הילד הזה לסכנה נוספת.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫את נתת לי...‬
‫את המתנה הגדולה בחיי.‬
‫בזכותך הרגשתי חיה, בפעם הראשונה.‬
‫עזרת לי למצוא תקווה שוב.‬
‫זה דבר נפלא.‬
‫לאן תלכי?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫יש לי חברה בקליפורניה.‬
‫תלכי לשם‬
‫ותחיי חיים יפהפיים ונהדרים.‬
‫אם תמצאי דרך בטוחה לחזור אליי, עשי את זה.‬
‫שמעת אותי?‬
‫...בשל ירי קליע של מתנקש.‬
‫האומה מתאבלת, העולם דואב.‬
‫האיש שהפך לנשיא ה-35‬ ‫לפני פחות משלוש שנים, מת.‬
‫הוא הוביל את ארצו באומץ במשבר המלחמה הקרה.‬
‫מחויבותו העמוקה למהות הדמוקרטיה העולמית,‬
‫זיכתה אותו בשבחים בינות לנשיאי העבר...‬
‫- מהארץ לירח‬ ‫ז'ול ורן -‬
‫"ריי,‬
‫זה היה ברור שאגיד את המילה האחרונה.‬
‫החדשות הטובות הן...‬
‫שהצלחנו.‬
‫העולם בטוח שוב.‬
‫אבל הנשיא מת.‬
‫ואני רחוקה.‬
‫הלוואי שיכולתי להיות בזרועותיך עכשיו.‬
‫אני לא שייכת ל-1963,‬
‫אבל הזמן שביליתי כאן, שינה אותי.‬
‫הוא שינה את כולנו.‬
‫הלוואי שיכולתי לומר לך שזה יהיה קל יותר...‬
‫אבל זו לא האמת.‬
‫הולך להיות יותר גרוע..."‬
‫קדימה, נחת, עלה על האוטובוס.‬
‫"...לפני שזה ישתפר.‬
‫אז אני צריכה שתחזיק מעמד."‬
‫היי, חבר לדרך.‬
‫אתה צריך טרמפ?‬
‫"שמור על האמונה.‬
‫תאמין שדברים טובים יקרו.‬
‫כי המאבק לעולם טוב יותר, לעולם לא נגמר."‬
‫...איום במפגן כוח תקיף שכזה,‬
‫שגרם לחרושצ'וב לסגת בקובה‬
‫וריכך את הקו הקומוניסטי הנוקשה בברלין.‬
‫הוא הביא לבית הלבן את רוח הנעורים...‬ ‫-"ולכולנו יש בחירה."‬
‫- ניו מקסיקו -‬
‫"עלינו לחיות עם ההשלכות...‬
‫לפני שנמצא את הדרך הנכונה הביתה."‬
‫כולם מוכנים?‬
‫קדימה, כן.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫-רגע!‬
‫חמישים דולר אם נעזוב אותו פה.‬
‫אלוהים.‬
‫איזה יום היום?‬
‫השני באפריל, 2019.‬
‫יום אחרי האפוקליפסה.‬ ‫-רגע, אז מנענו אותה.‬
‫אלוהים, זה נגמר?‬ ‫-אנחנו...‬
‫באמת הצלחנו לעשות משהו?‬
‫זה מדהים!‬
‫יפה!‬ ‫-אני לא יודע מה איתכם, אבל אני צריך דרינק.‬
‫כן.‬ ‫-האמת, אני צריך כמה דרינקים.‬
‫אני בפנים.‬
‫כדאי שאמצא את קלייר.‬ ‫-בחייך, דרינק אחד.‬
‫לא...‬
‫למה יש ציור של בן מעל האח?‬
‫ידעתי שתגיעו לבסוף.‬
‫אבא.‬
‫אתה בחיים.‬ ‫-למה שלא אהיה בחיים?‬
‫כן.‬
‫כן, אתה צודק.‬ ‫אני פשוט שמח שאנחנו בבית וש...‬
‫אנחנו יחד שוב.‬
‫"בבית"? זה לא הבית שלכם.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫זו אקדמיית המטרייה.‬ ‫-טעיתם שוב.‬
‫זו אקדמיית הדרור.‬
‫אבא, מי החארות האלה, לעזאזל?‬
‫שיט.‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬