SERIÁL NETFLIX
SOUL. 1. ŘÍJNA 1989
Je ti dobře?
Tvoje břicho! Pomozte nám někdo!
Ve 12 hodin prvního dne v říjnu 1989
porodilo na světě 16 žen.
Neobvyklé to bylo jen tím,
že ani jedna z těch žen nebyla ráno toho dne těhotná.
Sir Reginald Hargreeves, excentrický miliardář a dobrodruh,
se rozhodl co nejvíce těchto dětí najít a adoptovat.
Neobyčejné!
Kolik za to chcete? Přece si ho nechceš nechat!
Kolik za něj chcete?
Sáhni na mého vnuka a já tě rozsekám!
Výborně! Mám rád energické vyjednavače.
ZÍSKAL JICH SEDM…
MARCUS, ČÍSLO JEDNA
Miluju tě, Marcusi!
FEI, ČÍSLO TŘI
BEN, ČÍSLO DVĚ
Další rundu platí Christopher.
CHRISTOPHER, ČÍSLO SEDM
SHORTYHO PIZZA
Řekl jsem bez salámu. Žádnej salám!
- Řekl jste bez hub. - Já mluvil anglicky!
Stejně tak můj syn.
Mluvíme americky, debile.
Jsi americký debil.
Nech mě na pokoji!
Vypadněte z mýho podniku!
JAYME, ČÍSLO ŠEST
ALPHONSO, ČÍSLO ČTYŘI
Snad je tam salám.
BŘEZEN 2019
SLOANE, ČÍSLO PĚT
Vy tu nejste doma.
Co to povídáš? Tohle je Umbrella Academy.
Zase špatně. Tohle je Sparrow Academy.
Tati, co je to, hergot, za blbce?
A sakra.
Bene.
Jsi to vážně ty?
A kdo jsou ty jelita na balkóně?
To jsou Vrabci.
Moje děti.
Jak to jako myslíš, tvoje děti?
To není možné, starouši.
Ale je! Já bych o tom měl asi něco vědět, že?
Vidíte všichni Bena, že jo?
Fajn klobouk.
Říkají si Umbrella Academy,
partička zrádných, proradných rebelů,
kteří mě oslovili na podzim roku 1963
během mé služební cesty v Dallasu.
Pozor, tvrdí, že jsou můj potěr.
Tvrdí? Pětko, co se tady jako děje?
Zatím nevím, ale je to zajímavé.
- Říká pravdu? - Ne o tom, že jsme proradní.
My jsme tak maximálně bezradní.
Ale jsme jeho děti. Tohle je náš dům.
Jo. Vyrostli jsme tady.
„Jo, vyrostli jsme tady.“
Řekla bych, že bychom si tě všimli.
Ahoj. Já jsem Luther.
Fajn. Nikdo z vás sem nepatří.
Aha! Tak dobře.
Tak my se asi sbalíme a půjdeme.
Fakt vtipný, Chrisi.
Nečekala jsem návštěvu.
Nic lepšího jsem takhle narychlo nestihla.
Mami.
Mami? Je to robot, úchyle.
- Není robot. - Neříkej mu tak.
- Nebo co? - Pojď a uvidíš.
- V klidu! - Myslíš, že se bojím?
- Stůj, Bene. - Vida, umí mluvit!
Co když ti narvu tu rubikovku do zadku?
Dost!
Nevím, z jakého cirkusu jste zdrhli a jak se dostali přes ochranku,
ale stačilo.
Máte 30 vteřin na odchod.
A když neodejdeme?
Tak na to budeme muset jít po starém.
Souhlas.
Do něj, Luthere!
Luthere, co to děláš?
Chráním naši čest, brácho.
Ty kráso! Jde nám to skvěle!
Máte 30 vteřin na odchod.
A když neodejdeme?
Tak na to budeme muset jít po starém.
Teď jsme bojovali se skutečnou armádou.
Jasný? Nemusíme to hned přehánět.
Pojďme se uklidnit a promluvme si.
Ben-e-rino.
Živý vypadáš mnohem líp než mrtvý.
Že jo?
Až na ten účes.
Co to kurva meleš?
Ale no tak, nech těch řečí, pane Protivňáku.
Páni. Pěkná jizva. Vypadá fakt mužně.
Sklapni!
Ty sklapni a obejmi svého bratra!
- Přeskočilo ti? To jsi nemusel. - Řekl bych, že musel.
- Ano. - Zpátky! Ustupte!
Luthere, hej!
Sakra!
Tam nesahej, Luthere!
Promiň.
No tak. Mír a láska. Procházím.
- Sakra. - Pojď, krabicáku.
Tak poslouchej! Mám úžasný vlasy, jasný?
Hodí se do mojí doby.
Víc neumíš?
Seš naživu. To je skvělý, nebo možná hrozný. Ještě nevím.
Co je to za divný silácký řeči?
Spíš existenciální problém, Bene.
Paráda. Tady máš další problém.
I když je z tebe teď totální pablb…
fakt tě zase rád vidím.
Kdo má navrch? Já mám navrch!
Kdo má navrch?
Nechci se s tebou prát!
Ty ses chtěla kamarádit?
Na slepou jsi docela dobrá.
Kdo říká, že jsem slepá?
Nemám jim pomoct?
Ne, jen se vytahuje.
Popkorn?
Teď jsem na řadě já.
Snobka na umění, co?
Vidíš? Objímáme se!
Tohle je pokrok!
Mimochodem, zaslechla jsem zvěst, že se nemůžeš pohnout.
- Bouchni mě. - Cože?
- Dělej, do obličeje. - Dobře.
Bouchni mě.
To asi bolelo, co?
Rychlej mrňous.
Díky.
Jasně.
Ahoj, kraťásku. Jak to jde?
Běž pomoct ostatním. Tuhle zvládnu.
- Dobře. - Seš jejich maskot?
Spíš jejich záloha.
To je nechutný.
Co to sakra je?
Dolores.
To jsou úchylný všichni?
Vidíš?
- Větší není vždy lepší. - To říkáš svým holkám?
- Thajské jídlo k večeři? - Dal bych si.
Beru. Marcusi, thajský?
Proč se ptáš? Thajský nesnáší.
- Cože? Odkdy? - Fajn. Itálii?
- To fakt ne. - Itálii bych si dal.
Skončili jsme?
Ne.
- Já z boje neutíkám. - Špatná odpověď.
Ať ho dodělá.
Tak to ukončíme.
- Zůstaň ležet! - Luthere!
Vanyo!
Zase ty?
Luthere! Běž, vypadni!
Ne!
Ty jsi který? Šupák? Špekoun?
Smutná holka? Ostatní jsem zapomněl.
Kdo jsou ti totální psychopati
a proč jsou v našem domě?
Prosté. Když mi váš neschopný kmen
ukázal, jak špatně jsem napoprvé vybíral,
adoptoval jsem jiné.
Tati!
Nejsem tvůj otec, mladíku. Už ne. Sušenku?
Klausi! Musíme jít. Hned. Jsou to profíci.
Na vás.
Já se bavím, ale ty asi umřeš, tak jdeme.
Sakra!
Omlouvám se. Jsi v pořádku?
Jo.
Ahoj.
Jsem Sloane.
Ahoj, Sloane.
- Jsem Luther. - Luthere, odcházíme!
- Moment… - Musíme jít!
- Jako fakt? - Rychle!
Kufřík!
- Co? - Není čas.
Nesnáším, že to umí!
Rychle! Zavři je!
Rychle sem!
Ty kráso.
- Sakra! - Co budeme dělat?
Dekovat se!
Kde je ten kufřík?
Sakra, je pryč!
Vanyo, vypadni!
Je konec.
Běž.
Nevracejte se.
Posadím se. Jen si chvíli sednu.
To nedopadlo dobře.
Umíme to i líp.
Celej křupu.
Jsi v pořádku?
Ještě nevím.
Ještě nikdy jsem nedostal takhle na prdel.
Prostě…
Tady máš.
Tvoje prdel.
Fajn, Luther má otřes mozku.
Kolik vidíš prstů?
Panebože. Vanya.
Díkybohu, že jste naživu.
- Dobrý? - A Ben očividně taky.
Jo. A je z něj totální kokot.
- Samí kokoti. - Bojoví kokoti.
Kdo řekne kokot, toho praštím do krku.
Kokot.
Řekl ti táta, proč o nich mluvil jako o dětech?
To teda řekl.
Připraveni?
Táta z nás byl v Texasu natolik znechucen,
že adoptoval úplně jinou skupinu dětí,
aby nemusel vychovávat nás.
- To je celej táta, co? - Že jo?
- Už nás nechtěl? - A kdy chtěl?
Já říkal, že ho nemáme v roce '63 prosit o pomoc.
Uniká vám to podstatný.
Pokud nás táta neadoptoval, došlo ke změně osy.
Takže kdo ví, co je teď ještě jiné?
Neměl bys to vědět ty?
Omlouvám se,
možná potřebuju víc než 20 minut a rozbitou hlavu,
abych na to přišel.
Nestačí ti to?
Ne, nestačí.
Lidi, o nic nejde.
Pořád máme kufřík Komise,
tak se přinejhorším vrátíme a napravíme to.
- Skvělý. - Tak jo.
Ten výrok má dva háčky.
- Zaprvé… - A je to tady.
- Cestování časem je složitý. - Jo, chápeme. Tvoje práce je těžká.
Prostě co?
A zadruhé…
už nemám ten kufřík.
Pětko, kde je, sakra, ten kufřík?
Co teď děláme?
- Přemítáme. - Proč na nás všichni zírají?
Vypadáme jak Village People po bitce.
- Dej to sem. - Hej.
- Musím najít Claire. - Přestaň.
Pak se ozvu.
Allison, ne.
Nejprve si najdeme úkryt, vyčistíme rány
a pak ji půjdeš hledat.
Já je nenávidím.
Jen se podívejte na tu jejich pitomou samo…
To dáš.
Samo…
Samolibost.
Ještě na tom zapracuj, chlapáku. Jednou to zvládneš.
Ale vážně, co teď?
Nemůžeme dál krvácet v parku.
Musíme se sebrat než přijdou na druhé kolo.
- Proč myslíš, že po nás půjdou? - Já bych šel.
- No, vloupali jsme se jim do domu. - Našeho.
Zničili jim krásný starožitnosti a serepetičky.
Jo. Myslím, že ti super chytráci bojující se zločinem to tak nenechají.
Musíme najít místo mimo hledáček a nepřitahovat pozornost.
Kde chceš takhle ujetý místo hledat?
HOTEL OBSIDIÁN
Aha. Tak jo. To jako fakt?
Tak jo.
Nemusíme se tam nacpat najednou!
Mimochodem, jsou tu dva vchody.
Ach! Hotel Obsidián. Tak moc se mi stýskalo, ty poletucho.
Nasajte ji.
Nasajte ji do své hrudi.
V dobách své největší slávy hostila světové lídry.
Roosevelt, Gándhí,
Stalin, Gorbačov, Castro,
norský král Olaf,
jeden z Kim Čongů, Tito, Dalajláma, Elvis,
a ne jedna, ale údajně dvě z klanu Kardashianových.
- Nebylo by… Kam jdeš? - Musím si zavolat.
Dnes je z ní jen ubytovna a párty místo pro ty,
kteří netouží být posuzováni pravidly a normami společnosti.
Takže úkryt?
Přesně tak! Je perfektní!
Nejlepší na tom je, že se o nás postará.
A neklade otázky. Nikdy.
Že jo?
Pojďte.
- Já bych otázky měl. - Jo, já taky.
Tohle je divný místo.
Ahoj, tady Patrick. Po pípnutí mi nechte vzkaz.
Patricku. Ahoj, tady Allison.
Vím, že jsem vynechala pár telefonátů, byla jsem…
No, je to…
Každopádně…
Zavolám později Claire.
Prosím, řekni jí,
že se její mámě stýská.
Hrozně moc.
Chete! Příteli.
Rád tě vidím. Chtěl bych své obvyklé apartmá, por favor.
V životě jsem vás neviděl.
Vidíte? Já to říkal. Diskrétní.
Prosím, přestaňte děsit mého psa.
- Potřebujeme pokoje. - Výborně.
A jak budeme dnes platit?
Aha.
Fajn. Vyprázdněte kapsy.
No tak. Něco.
- Kondomy. - To nejsou peníze.
Dej ten nůž pryč!
Proč mám síťku na vlasy?
No…
PAN PIŠKOTEK
Tak jo.
Co můžeme dostat za tohle?
Dva pokoje.
Mazel tov.
- Skvělý. - Tak jo.
No, tak se jdeme nasardinkovat.
Za dvě hodiny se sejdeme na baru a vymyslíme plán.
Já plán mám.
Zaútočíme na ně, získáme zpátky náš dům
a pak donutíme tátu, aby přiznal, že jsme lepší
a má nás raději. Bum! Hotovo.
Ztrácíme čas.
V klidu, nepřetrhni se.
Ti opeřenci teď nic dělat nebudou.
Určitě jsou taky vyřízení.
- Myslíš? - Jo.
Nakopat nám zadky vypadalo hodně náročně.
Obr je silný, ale pomalý a možná i hloupý.
Nějaký druh opičího křížence.
Kdo měl toho hopsavého prcka?
Já. Dostal výprask jako školáček.
Hubeňour je slabý článek.
Jeho superschopnost je schovávání a fňukání po tatínkovi.
Už to nemusíme dál probírat, zneuctili nás, Marcusi.
Musíme ty zrůdy najít a podat si je.
Myslíš takhle?
Může mi někdo vysvětlit, jak jste dostali během 30 vteřin na prdel?
Máte vůbec tušení, co by se stalo s naší reputací, kdyby to někdo viděl?
Slušného nepřítele jsme neměli celé roky.
Mohlo by nám to prospět.
Našemu jménu.
Ale vyjde to jen, když provedeme další krok chytře.
Volal jsi, Jedničko?
Posaď se.
Strávil jsi s nimi nějaký čas. Co o nich můžeš říct?
Nezajímaví. Běžní neandrtálci. Příliš fňukají a málo se sprchují.
Víc než odhodlání jim chybí už jenom vzájemná úcta.
Žádná loajalita? To můžeme použít.
Dobře. Podej zprávu Christopherovi.
Přesto…
bych Umbrella Academy nepodceňoval.
Ano, neoplývají hygienou, ani schopnostmi,
ale přesto se jim nějak podařilo v roce 1963 zachránit svět.
Kdyby ne,
tak tu nikdo z vás dnes nestojí.
Možná jsem je špatně odhadl.
Ano. Odcházím.
V tomhle hotelu ne.
Vidíte? Je to ráj.
Vysoké stropy, vzdušný prostor.
Aroma.
Co to sakra je?
- Kde je koupelna? - Na chodbě, nebo…
přírodní toaleta.
Seš nechutnej.
Ale důslednej.
Vybalíme si a zabydlíme se.
Vybalíme? A co? Už nevlastníme žádné věci.
Ano. Není to osvobozující?
Seš snad komouš?
Ne! Kdybych chtěl palandy a společný sprchy,
zůstanu v texaský cvokárně.
Tam byl aspoň puding zdarma.
A Lila.
Diego, posledních 20 dní v kuse jsem strávil zachraňováním světa.
Dvakrát.
Můžu dostat pět minut odpočinku, než se podívám na současný kraviny?
Prosím a děkuju.
A táta tvrdil, že na tábor nepojedu.
Tohle je super.
Já se nudím. Dá si někdo koktejl? Pětko?
Dal bych si skotskou.
Malý to není.
Zato je to hnusný.
Včera večer jsem spala ve vlastní posteli vedle úžasného manžela.
Já před pár hodinami políbila naposledy Sissy.
Plus mínus 50 let.
Jsem ráda, že jsi našla někoho, kdo tě měl rád.
Brala mě takovou, jaká jsem.
Nejsem připravená to opustit.
S Rayem to cítím stejně.
Doufám, že jsme ho nenechali umřít v nějaký superhrdinský potyčce.
Musíš jít domů.
Obejmout svou dceru.
Co když má Diego pravdu a Sparrow Academy zaútočí?
Bojovali jsme s celou Komisí.
Podle mě sedm pitomců v uniformách zvládneme.
Jen nás zaskočili.
Jo.
Měla bys jet na letiště.
A vrátit se ke svému životu.
Na tvém místě to udělám.
Díky.
Jsi dobrá sestra.
POZOR NA TO, CO DĚLÁTE, PROTOŽE MY VÁS SLEDUJEME
Pitomá chyba.
Mami, mám mokré ruce.
VĚTRNÉ MLÝNY PTÁCI
VELRYBY PSACÍ STROJ
VČELY
Tohle je dobrý nápad.
Ať se mezi rodinami stane cokoli, mají to vyřídit Jedničky.
Já jsem číslo sedm.
Tak to někdo zvoral.
Bratři si myslí, že po nás půjdete.
Nechci válku.
O dost jsme přišli.
Neměli jste nás napadnout v domě.
Hele,
tohle není osobní,
ale jsme tady jediná superhrdinská skupina.
Město máme pod kontrolou,
ale pokud na nás začnete útočit, ovce mohou začít vyvádět.
Nebudeme. My…
A já ti mám prostě věřit?
Za celou tvou rodinu?
Nejsi ani jejich číslo jedna.
Promiň, nemůžu to riskovat.
Pokud tu prosíš, abychom neudělali další krok…
Vyložím ti můj další krok.
Až se zítra ráno objeví horda vašich fanoušků,
budu stát hezky vepředu
a vyzvu tě k boji. Jen ty a já.
Proč?
Protože tvůj tým je dobrý.
Možná lepší než můj.
Ale myslím, že ty nejsi lepší než já.
Já jsem zničila celý svět. Dvakrát.
A ty?
Seš jen kus masa ve spandexu.
A určitě bys nechtěl, aby celý svět viděl,
jak ti to dokazuju.
Co doopravdy chceš, Vanyo?
Máš něco, co potřebuju, chci to zpátky.
PROBLÉMEM JE ZLOČIN ŘEŠENÍM JSME MY
Uzavírá s nimi dohodu.
Postarám se o to.
Zkus to žvýkat, třeba bys aspoň ucítil chuť jídla.
Nejedl jsem celé dny.
Co se děje? Vypadáš šťastně.
Taky jsem. Dal jsem si šlofíka a saunu. Co víc chlap potřebuje?
Bratry, co se necpou jako prasata?
Přemýšlel jsem o tom našem časovém zádrhelu
a s radostí vám mohu oznámit, že dle mého expertního názoru
jsme z toho venku.
- Skvělý. - Vida!
- Skvělý. - Jo.
- Takže je všechno v pořádku? - Víceméně.
Je tu jedna maličkost.
Nic, co bychom nezvládli.
Tak se vymáčkni, vykopávko!
Fajn, Diego, tak poslouchej.
Táta nás v dětství neadoptoval, ale ty děti tu pořád jsou.
Vyrostli jsme jinde a s jinými lidmi.
No a?
No a kde jsou teď?
Podle všeho má každý z nás svou identickou verzi,
která je tady a žije jiný život.
- Dvojníci! - To je blbost.
Ne! Tohle jsem se naučil v Texasu.
Řekni mu o paranoidní psychóze.
Tak moment, snad jsi říkal, že to není problém.
Ano, pokud budeš blízko svého dvojníka moc dlouho, zešílíš.
Pokud se někdy potkáte…
- Zabij je. - Ojeď je.
- Vyhněte se jim. - Hrabe vám?
Ale no tak, nedělej, že by sis Luthera nedal.
Moment, jak zajistíme, že se nikdy nepotkáme?
Jednoduše. Jsme nesourodá skupina,
narodili jsme se na různých místech a dohromady nás dal táta,
což už neplatí.
Dvojníci jsou nejspíš i v jiném časovém pásmu.
- To je pravda. - Jo.
Podáš mi mu shu?
Já nevím.
A nepřipadá vám kruté, že nás neadoptoval a nic se nezměnilo?
- Jsem uraženej. - Moment.
- To jsem neřekl, Klausi. - Vrátím se.
- Jak zjistíme, kde se to změnilo? - Jo.
Ahoj, lásko.
Do hajzlu.
Ty ses fakt vrátila.
Už ti chybím?
To je blbý.
Nezdržím se, jenom ti něco vezu.
Co?
Našeho syna.
Diego, seznam se se Stanem.
Řekni ahoj, Stanley.
Ahoj, Stanley.
Počkej. Cože?
Hej! Hele, tohle je…
Hele, to je nějakej vtip, ne?
Že máš rychlý pulce? Jo, já se moc nesmála.
Měla jsem Stana 12 let.
Nejvyšší čas, aby ses zapojil. Hezky se seznamujte.
Nezlob tu.
Takže…
máš něco k jídlu?
Grace.
Neviděla jsi kufřík?
Co to děláš?
Uctívám.
Proboha.
Ano.
Je to božské.
Není to nádhera?
Grace, co to je?
Zázrak.
Nevím, co to říká. Rozumíš mu?
Je to jen hluk.
Ne, Marcusi.
Je to zpráva od Boha.
Poslouchej.
Slyším to.
Chovej se slušně.
Podívejte, my to dokázali. Zachránili jsme svět.
Zastavili jsme apokalypsu a stihli jsme to domů ještě na večeři.
Ať táta změnil cokoli,
ať jsme v jakékoli časové ose,
poradíme si.
Vyhráli jsme.
Jo.
- Tak jo. - Tak jo.
Překlad titulků: Zuzana Matějková