EN NETFLIX-SERIE
SEOUL. 1. OKTOBER 1989
Er du okay?
Din mave! Hjælp hende!
I den tolvte time på den første dag af oktober 1989
fødte 16 kvinder over hele verden et barn.
Det var kun usædvanligt, fordi ingen af kvinderne var gravide ved dagens start.
Sir Reginald Hargreeves, excentrisk milliardær og eventyrer,
besluttede sig for at finde og adoptere så mange som muligt af disse børn.
Fantastisk!
Hvor meget koster det? Du beholder det vel ikke!
Hvad vil du have for ham?
Hvis du rører mit barnebarn, skærer jeg dig over!
Fremragende! Jeg kan lide en livlig forhandler.
HAN FIK SYV AF DEM…
MARCUS AKA NUMMER ET
Jeg elsker dig, Marcus!
FEI AKA NUMMER TRE
BEN AKA NUMMER TO
Christopher giver næste omgang.
CHRISTOPHER AKA NUMMER SYV
-Jeg sagde ingen peperoni! -Du sagde ingen champignon…
-Jeg taler engelsk! -Det gør min søn også.
Vi taler amerikansk, narrøv.
Du er virkelig en amerikansk narrøv.
Giv slip!
Ud af min butik! Forsvind!
JAYME AKA NUMMER SEKS
ALPHONSO AKA NUMMER FIRE
Jeg håber, det er peperoni.
JETSET-LIVET
SLOANE AKA NUMMER FEM
Det her er ikke dit hjem.
Hvad mener du? Det her er Umbrella Academy.
Forkert. Det er Sparrow Academy.
Far, hvem fanden er de fjolser?
Wow.
Ben.
Er det dig?
Og hvem er de tosser på balkonen?
De er Sparrows.
Mine børn.
Undskyld, hvad mener du med dine børn? Det er umuligt, gamle mand.
Selvfølgelig er det muligt! Det burde jeg vel vide, ikke?
Alle andre kan se Ben, ikke?
Sød hat, Sundance.
De kalder sig Umbrella Academy.
En flok beregnende, svigefulde rebeller,
som henvendte sig til mig i 1963, da jeg var på forretningsrejse i Dallas.
Pas på. De hævder at være mit afkom.
-Hævder? Hvad fanden sker der, Fem? -Jeg ved det ikke, men det er bekymrende.
-Taler han sandt? -Vi er ikke svigefulde.
Nej, allerhøjest nogle svin.
Men vi er hans børn. Det her er vores hjem.
Ja, vi voksede op her.
"Ja, vi voksede op her."
Så havde vi nok bemærket dig.
Hej. Jeg hedder Luther.
-Okay. Ingen af jer hører til her. -Godt så.
Så pakker vi bare vores ting og flytter.
Du er for grineren, Chris.
Jeg ventede ikke gæster.
Jeg kunne kun diske op med det her med så kort varsel.
Mor.
-Mor? Hun er en robot, perverse svin. -Nej.
-Det skal du ikke kalde ham. -Hvad vil du gøre?
-Det finder du ud af. -Luther! Slap af!
-Bliv her, Ben. -Hun kan tale!
Skal du have den klods op i røven?
Stop!
Jeg ved ikke, hvilket cirkus I er fra, eller hvordan I kom ind,
men nu stopper det.
I har 30 sekunder til at komme ud.
Hvad sker der ellers?
Så gør vi det på gammeldags maner.
Aftale.
Smadr ham, Luther!
Luther, hvad laver du?
Beskytter vores ære.
For fanden da! Vi er gode til det her.
I har 30 sekunder til at komme ud.
Hvad sker der ellers?
Så gør vi det på gammeldags maner.
Vi har lige kæmpet mod en rigtig hær.
Okay? Vi behøver ikke at slås.
Lad os nu falde ned og tale sammen.
Ben-er-ino.
Du er så meget pænere i live, end da du var død.
Ikke?
Bortset fra den frisure.
Hvad sagde du?
Lad være med at være så fjendtlig, surmule.
Flot ar. Muy macho.
Hold din kæft!
Hold selv kæft, og kram din bror!
-Det var ikke nødvendigt! -Det tror jeg nok, det var!
-Ja. -Tilbage med jer!
Luther!
Pis!
Du krænker mig, Luther!
Undskyld.
Okay. Fred og kærlighed.
Kom an, skraldespand!
Hør her. Jeg har fantastisk hår.
Det var lige i tidsånden.
Er det alt?
Du er i live. Det er enten godt eller forfærdeligt.
-Prøver du at fornærme mig? -Det er mere et eksistentielt problem.
Fedt. Her er dit næste problem.
Selvom du er et totalt røvhul nu…
…er det rart at se dig igen.
Hvem styrer? Jeg styrer!
Hvem… styrer?
Jeg vil ikke slås!
Åh nej! Skulle vi være venner?
-Du er god af en blind at være. -Hvem siger, jeg er blind?
-Skal jeg hjælpe? -Nej, hun prøver at sige noget.
Popcorn?
Min tur.
Så du er kunstsnob?
Vi krammer! Det er fremskridt.
Forresten hørte jeg et rygte om, at du ikke kan bevæge dig.
-Slå mig. -Hvad?
-Slå mig i ansigtet. -Okay.
Slå mig!
Det gjorde sikkert ondt.
Hurtig lille fyr.
-Tak. -Det var så lidt.
Hej, grønskolling. Hvad så?
Hjælp de andre. Jeg tager mig af hende her.
-Okay. -Er du deres maskot?
Snarere stjernen.
Hvor er det klamt.
Hvad fanden?
Delores?
Er de alle sammen perverse?
Se bare.
-Større er ikke bedre. -Siger du det til dine kærester?
-Thai til aftensmad? -Nudler lyder godt.
-Også mig. Thai, Marcus? -Hvorfor spørge? Han hader thai.
-Siden hvornår? -Italiensk så?
-Jeg gider godt italiensk. -Nej.
Er vi færdige?
Niks.
-Jeg flygter aldrig. -Forkert svar.
Lad ham gøre det færdigt.
Så stopper vi det her.
-Bliv der! -Luther!
Vanya!
Dig igen.
Luther! Kom ud!
Nej!
Hvem er du? Sjuske? Fede?
Trist pige? Jeg har glemt de andre.
Hvem er de psykopater, og hvad laver de i vores hjem?
Det er ligetil. Da din primitive klan viste mig,
hvor dårlige mine første valg var, adopterede jeg dem i stedet.
Far!
Jeg er ikke din far, unge mand. Ikke længere.
Småkage?
Klaus! Vi må afsted! De er for gode.
For jer andre.
Jeg er vild med det, men du dør nok. Kom så.
Pis!
Undskyld. Er du okay?
Ja.
Hej.
Jeg hedder Sloane.
Hej, Sloane.
-Jeg hedder Luther. -Vi smutter nu!
-Vent lidt… -Vi må afsted!
-Seriøst? -Kom så!
-Mappen! -Det når vi ikke!
Jeg hader det der!
Luk den!
Kom herind!
-Pis! -Hvad gør vi?
Får røven i gear!
Hvor er mappen?
Pis, den er væk!
Vanya, kom væk!
Det er slut.
Smut.
Kom ikke tilbage.
Jeg sætter mig lidt. Bare et øjeblik.
Det gik ikke godt.
Vi var ikke på toppen.
Jeg knaser.
-Er du okay? -Det ved jeg ikke endnu.
Jeg har aldrig fået mig sådan en røvfuld før.
Det føltes som…
Værsgo.
Et styk røvfuld.
Han har vist hjernerystelse.
Hvor mange fingre?
Du godeste. Vanya.
Gudskelov, I lever.
-Er du okay? -Og Ben er også.
-Han er et pikhoved. -De er alle pikhoveder.
-Pikhoveder, der kan slås. -Den næste, der siger pikhoved, får slag.
-Pikhoved. -Pikhoved.
Sagde far, hvorfor han kaldte dem sine børn?
Ja, det gjorde han.
Er I klar?
Far blev så frastødt af os i Texas,
at han adopterede en helt anden gruppe børn,
så han undgik at skulle opfostre os.
-Det er bare typisk far. -Ja, ikke?
-Ville han ikke have os længere? -Længere?
Vi skulle ikke have bedt ham om hjælp i 63.
Der er et større perspektiv.
Hvis far ikke adopterede os, ændrede han tidslinjen.
-Gad vide, hvad der er forandret? -Burde du ikke vide det?
Undskyld, men det kan tage mere end 20 minutter og en hovedlæsion
at regne det ud.
-Er det okay med dig? -Det er det faktisk ikke.
Hør nu, det går nok.
Vi har stadig Kommissionens mappe, så vi kan rejse tilbage og ordne det.
-Storartet. -Okay.
Der er to problemer i det.
-For det første… -Nu kommer det.
-Tidsrejser er komplicerede. -Vi har fattet det. Du har det hårdt.
Hvad ellers?
For det andet…
Jeg har ikke længere mappen.
Fem, hvor fanden er mappen?
Hvad laver vi?
-Grubler. -Hvorfor glor alle på os?
Vi ligner Village People, der har fået tæsk.
Giv mig den.
Jeg må finde Claire. Vi ses senere.
Nej, Allison.
Først skal vi til et sikkert sted, rense vores sår, og så finder vi hende.
Jeg hader dem.
KRIMINALITET ER PROBLEMET VI ER SVARET
Se dem med deres dumme, selvtilfredse…
Du kan godt.
s… selvtilfredse…
…selvtilfredshed.
Bare bliv ved. Det skal nok komme på et tidspunkt.
Men hvad skal vi gøre?
Vi kan ikke stå og bløde i parken.
Vi må forberede os, inden de rammer os igen.
-Hvorfor skulle de det? -Det ville jeg gøre.
-Vi brød jo ind i deres hjem… -Vores hjem.
Smadrede deres fine antikviteter og den slags.
Det glemmer de kriminalitetsbekæmpende supernørder nok ikke.
Vi finder et sted, hvor vi ikke tiltrækker opmærksomhed.
Hvor skulle vi ikke tiltrække opmærksomhed?
Okay. Helt ærligt?
Vi behøver ikke gå ind samtidig.
Der var faktisk to indgange.
Hotel Obsidian. Jeg har savnet dig, din gamle luder.
Sug hende ind.
Sug hende ind i jeres maver.
I hendes storhedstid var hun mødested for verdensledere.
Roosevelt, Gandhi,
Stalin, Gorbatjov, Castro,
kong Olav af Norge,
en af Kim Jong'erne, Tito, Dalai Lama, Elvis,
og ikke en, men to fra Kardashian-familien, siges det.
-Hvor skal du hen? -Jeg skal ringe.
Nu til dags er hun bare et herberg, en gildestue,
for de af os, der ikke vil dømmes af samfundets regler og normer.
Altså et gemmested?
Netop! Det er perfekt.
Det bedste ved det er, at hun passer på os.
Uden at stille spørgsmål.
Kom nu.
-Jeg har et par spørgsmål. -Også mig.
Det her sted er underligt.
Du har ringet til Patrick. Læg en besked.
Patrick. Det er Allison.
Jeg ved, jeg ikke har ringet hjem. Det er bare…
Det er…
Nå…
Jeg ringer til Claire senere.
Fortæl hende,
at mor savner hende.
Meget.
Chet! Mon frere.
Det er dejligt at se dig. Jeg vil gerne have min sædvanlige suite.
Jeg har ikke set dig før.
Se bare. Diskrete.
Hold op med at skræmme min hund.
-Vi skal bruge nogle værelser. -Super.
Og hvordan betaler vi i dag?
KONTANT FORUD
Fint. Tøm lommerne.
Kom nu.
-Kondomer. -De kan ikke bruges.
Læg kniven væk!
Hvorfor har jeg et hårnet?
Godt.
Hvad får vi for det her?
To værelser.
Mazel tov.
Godt.
Okay. Så klemmer vi os sammen.
Vi mødes om to timer, så vi kan lægge en plan.
Jeg har en plan.
Vi nakker Sparrows og tager vores hjem tilbage.
Så tæver vi far, indtil han siger, at vi er bedre,
og han elsker os højere. Færdig!
Vi spilder tiden!
Tag det nu roligt.
De skide pipfugle bliver, hvor de er.
De er sikkert også udmattede.
-Tror du? -Ja.
Det var vist udmattende at give os røvfuld.
Den store er stærk, men langsom. Formentlig også dum.
En form for halvabe.
Hvem tog den lille hidsige?
Mig. Jeg gav ham smæk og sendte ham i skole.
Den tynde er deres svage led.
Medmindre at gemme sig og skrige: "Hvor er min far?" er hans superkraft.
Slut med evalueringen. De viste os ikke respekt, Marcus.
Vi må finde dem og smadre dem.
Sådan her?
Kan nogen forklare, hvorfor I fik smæk i løbet af 30 sekunder?
Ved I, hvad der ville ske med vores omdømme, hvis nogen så det?
Vi har ikke mødt anstændig modstand i årevis.
Det er måske godt for os.
For forretningen.
Men kun hvis vores næste træk er klogt.
Kaldte du, Nummer Et?
Sæt dig.
Du har været sammen med dem. Hvad er din vurdering?
Ikke imponerende. Neandertalere på tur. Græd for meget og vaskede sig for lidt.
Det eneste de manglede mere end rygrad, var respekt for hinanden.
Ingen loyalitet? Det kan vi bruge.
Godt. Aflæg fuld rapport til Christopher.
Alligevel ville jeg dog ikke undervurdere Umbrella Academy.
Deres evner er på niveau med deres hygiejne,
men alligevel fik de dog reddet verden i 1963.
Havde de ikke det,
ville ingen af jer være her nu.
Måske har jeg fejlbedømt dem.
Ja, jeg går nu.
Ikke på det her hotel.
Se. Det er paradis.
Højt til loftet, god rumfornemmelse.
Aromatisk.
Hvad fanden?
-Hvor er toilettet? -Nede ad gangen, eller…
Naturens eget toilet.
Du er så klam.
Men konsekvent.
Lad os pakke ud. Føle os hjemme.
Pakke hvad ud? Vi har ikke nogen ejendele længere.
Ja, er det ikke befriende?
Er du måske kommunist?
Hvis jeg ville have køjesenge og fællesbad,
var jeg blevet på sindssygehospitalet.
Der var i det mindste gratis Jell-O.
Og Lila.
Diego, jeg har lige brugt de sidste 20 dage på at redde verden.
To gange.
Må jeg få fem minutters ro, før jeg forholder mig til nye særheder?
Tusind tak.
Far sagde, jeg aldrig kom på sommerlejr. Det her er fedt.
Jeg keder mig. Skal vi nappe en cocktail? Fem?
Jeg vil gerne have en whisky.
Det er ikke vildt småt.
Det er helt sikkert grimt.
I går sov jeg i min egen seng ved siden af min fantastiske mand.
Jeg kyssede Sissy farvel for lidt siden.
Plus/minus 50 år.
Godt, du endelig fandt en, der behandlede dig godt.
Hun kunne se mit sande jeg.
Det vil jeg ikke opgive.
Sådan har jeg det med Ray.
Vi har forhåbentlig ikke forladt dem for at dø i en superheltekrig.
Du skal hjem.
Kram din datter.
Hvad hvis Diego har ret, og Sparrows angriber?
Vi kæmpede mod hele Kommission.
Mon ikke vi kan klare syv fjolser i uniform?
De overrumplede os bare.
Ja.
Tag ud til lufthavnen.
Kom hjem til dit virkelige liv.
Det ville jeg gøre.
Tak.
Du er en god søster.
HOLD DIG PÅ MÅTTEN, FOR VI HOLDER ØJE MED DIG
Dumt træk.
Mor, mine hænder er våde.
VINDMØLLER FUGLE
HVALER SKRIVEMASKINE
BIER
Det er godt, vi mødes.
Uanset hvad der sker, skal begges Nummer Et koordinere det.
Jeg er faktisk Nummer Syv.
Så har nogen dummet sig.
Mine brødre tror, I kommer efter os.
Jeg vil ikke have krig. Vi har mistet nok.
I skulle ikke have angrebet os.
Hør her.
Det er ikke personligt, men vi er de eneste superhelte i byen.
Vi har styr på stedet.
Men hvis I angriber os, giver det bare fårene idéer.
Det gør vi ikke.
Skal jeg bare stole på det?
På hele familiens vegne?
Du er ikke engang deres Nummer Et.
Jeg kan ikke løbe den risiko.
Hvis du vil tigge mig om ikke at tage det næste skridt…
Jeg vil fortælle om mit.
I morgen tidlig, når din fanskare dukker op,
vil jeg stå på din græsplæne.
Så udfordrer jeg dig til kamp, bare dig og mig.
Hvorfor?
Fordi dit hold er godt.
Måske bedre end mit.
Men jeg tror ikke, du er bedre end mig.
Jeg fik verden til at gå under to gange.
Og dig?
Du er bare en bøf i stramt tøj.
Og du vil ikke have, at hele verden ser på,
når jeg beviser det.
Hvad vil du egentlig, Vanya?
Du har noget vigtigt, og jeg vil have det igen.
Han laver en handel med dem.
Jeg tager mig af det.
Prøv at tygge. Så får du måske smagt på maden.
Jeg er hundesulten.
Hvad er der galt? Du ser glad ud.
Jep. Jeg har fået en lur og et bad. Hvad mere kan man bede om?
Brødre, der ikke spiser som dyr?
Jeg har tænkt over rodet med tidslinjen,
og jeg kan heldigvis melde, at ifølge min ekspertvurdering
er der ingen problemer.
Super.
Fantastisk.
-Så alt er fint? -Mere eller mindre.
Der er en enkelt lille ting.
Det kan vi sagtens klare.
Ud med det, gamle fjols!
Fint nok. Det er det her.
Far adopterede os ikke som babyer, men de babyer var her stadig.
Vi voksede op andre steder hos nogle andre.
Og?
Hvor er de så nu?
Vi har formentlig identiske versioner af os selv,
der går rundt derude og lever helt andre liv.
-Dobbeltgængere! -De findes ikke.
Jeg hørte alt om det i Texas. Fortæl om den paranoide psykose, Fem.
Sagde du ikke, det var uproblematisk?
Hvis man er tæt på sin dobbeltgænger, bliver man sindssyg.
Hvis I ser dem…
-Dræb dem. -Knep dem.
-Undgå dem. -Hvad fejler du?
Kom nu. Som om du ikke ville bestige Luther.
Hvordan sikrer vi, at vi ikke møder os selv?
Nemt. Vi er de mangfoldige superhelte fra hele verden, indtil far fik os hertil.
Hvilket ikke er sket nu.
Dobbeltgængerne er sikkert langt væk.
-Det er rigtigt. -Ja.
Må jeg få noget moo shu?
Jeg ved ikke.
Det er lidt groft, at verden er uforandret efter vores ikke-adoption.
-Det er frækt. -Vent.
-Det sagde jeg ikke. -Et øjeblik.
Hvordan kan vi se, hvor den er ændret?
Hej, elskede.
For fanden da.
-Du kom tilbage. -Savner du mig allerede?
Det var ærgerligt.
Jeg bliver ikke. Jeg skulle bare aflevere noget.
Hvad?
Vores søn.
Diego, sig hej til Stan.
Sig goddag, Stanley!
Goddag, Stanley.
Hvad for noget?
Hallo! Det her…
Det her… Det er en joke, ikke?
At dine drenge svømmer hurtigt? Ja, der var jeg til grin.
Jeg har haft Stan i 12 år.
Nu skal du også hjælpe til. I må hygge jer.
Opfør dig pænt.
Nå…
Har du noget mad?
Grace?
Har du set en mappe?
Hvad laver du?
Tilbeder.
Gudfaderbevares.
Ja.
Den er guddommelig.
Er den ikke smuk?
Grace, hvad er det her?
Et mirakel.
Jeg forstår ikke, hvad den siger. Gør du?
Det er bare støj.
Nej, Marcus.
Det er en besked fra Gud.
Lyt.
Jeg kan høre det.
Opfør dig ordentligt.
Pointen er, at vi gjorde det. Vi reddede verden.
Vi stoppede apokalypsen og kom hjem inden aftensmaden.
Så uanset hvad far ændrede, og uanset hvilken tidslinje vi er i,
kan vi klare det.
Vi vandt.
Sådan.
Godt gået.
Tekster af: Jesper Samson