NETFLIX-SARJA
SOUL, 1. LOKAKUUTA 1989
Onko kaikki hyvin?
Vatsasi! Apua!
Keskipäivällä 1. lokakuuta 1989 -
kuusitoista naista eri puolilla maailmaa synnytti.
Tapauksessa oli epätavallista se,
ettei kukaan naisista ollut raskaana vielä aamulla.
Sir Reginald Hargreeves, eksentrinen miljardööri ja seikkailija,
päätti etsiä ja adoptoida niin monta lasta kuin mahdollista.
Sangen erikoista.
Paljonko tahdot siitä? Et kai aio pitää sitä?
Paljonko pyydät?
Jos kosket lapsenlapseeni, saat veitsestä!
Olet ihailtavan tiukka neuvottelija.
HÄN SAI HEISTÄ SEITSEMÄN…
MARCUS, NUMERO 1
Olet ihana, Marcus!
FEI, NUMERO 3
BEN, NUMERO 2
Christopher tarjoaa seuraavan kierroksen.
CHRISTOPHER, NUMERO 7
Sanoin "ei pepperonia", tollo. -Sanoitte: "Ei sieniä."
Osaan englantia. -Ja poikani myös.
Me puhumme amerikkaa, mulkku. -Mulkkuja olettekin.
Irti minusta! Ulos ravintolastani!
JAYME, NUMERO 6
ALPHONSO, NUMERO 4
Haluan pepperonia.
MAALISKUU 2019
LUKSUSELÄMÄÄ
SLOANE, NUMERO VIISI
Ei tämä ole kotinne. -Mistä puhut? Tämä on Umbrella Academy.
Väärin taas. Tämä on Sparrow Academy.
Keitä nuo urpot ovat, isä?
Voi paska. -Ben.
Sinäkö se olet?
Ja keitä hiippareita tuolla parvella on?
"Varpuset." Minun lapseni.
Miten niin lapsesi? Eihän se ole mahdollista.
Totta kai on. Minä sen parhaiten tiedän.
Näkeväthän muutkin Benin? -Kiva hattu, Sundance.
Tuo ryhmä käyttää nimeä Umbrella Academy.
He ovat juonikkaita, salakavalia häiriköitä.
Kohtasin heidät syksyllä 1963, kun olin liikematkalla Dallasissa.
He väittävät olevansa jälkikasvuani.
Vai "väitämme"? Viisi, mitä tämä on? -En tiedä, mutta olen huolissani.
Onko tuo totta? -Emme ole salakavalia.
Korkeintaan salakamalia.
Tuo on silti isämme ja tämä kotimme. -Niin. Vartuimme täällä.
"Vartuimme täällä." -Olisimme huomanneet teidät.
Hei. Olen Luther.
Te ette kuulu tänne. -Sitten kai pakkaamme ja muutamme pois.
Olet hulvaton, Chris.
En odottanut vieraita.
Tein parhaani lyhyellä… varoitusajalla.
Äiti. -Hän on robotti, senkin pervo.
Eikä ole.
Älä sano noin. -Tai mitä?
Tule tänne, niin näet. -Relatkaa.
Rauhoitu, Ben. -Hän osaa puhua.
Tungen Rubikin kuution perseeseesi. -Riittää!
En tiedä, mistä sirkuksesta olette karanneet, mutta tämä oli tässä.
Saatte 30 sekuntia aikaa häipyä. -Ja jos emme häivy?
Hoidamme tämän vanhaan malliin.
Sopii.
Anna palaa!
Mitä sinä teet?
Puolustan kunniaamme.
Olemmekin hiton hyviä!
Saatte 30 sekuntia aikaa häipyä. -Ja jos emme häivy?
Hoidamme tämän vanhaan malliin.
Päihitimme juuri kokonaisen armeijan. Tämän ei tarvitse karata käsistä.
Rauhoitutaan ja keskustellaan.
Benkku! Näytät paljon paremmalta elävänä kuin kuolleena.
Paitsi tuo tukka.
Mitä sinä sanoit? -Älä jaksa murjottaa, jöröjukka.
Tuo arpi on tosi miehekäs.
Ole hiljaa. -Ole itse ja halaa veljeäsi.
Ei tuo ollut tarpeen. -Minusta oli.
Niin oli. -Kauemmas.
Hei, Luther!
Voi paska!
Osuit intiimialueelle! -Anteeksi.
Rauhaa ja rakkautta.
Hitto. -Anna palaa, roskalaatikko.
Kampaukseni on fantastinen ja sopiva 1960-luvulle.
Tässäkö kaikki?
Olet elossa. Se on joko mahtavaa tai karmivaa.
Onko tuo outoa pelottelua?
Se on eksistentiaalinen ongelma. -Tässä seuraava ongelmasi.
Sinusta on näköjään tullut täysi mulkku.
On silti kiva nähdä taas.
Annan sinulle isän kädestä! Istu isän polvelle!
En halua tapella.
Aletaanko bestiksiksi?
Olet aika hyvä sokeaksi. -Miten niin sokeaksi?
Pitäisikö minun auttaa? -Hän antaa opetusta. Otatko popcornia?
Minun vuoroni.
Oletko taidesnobi?
Näetkö? Me halaamme. Tämä on edistystä.
Kuulin muuten huhun, ettet voi liikkua.
Lyö minua. -Mitä?
Lyö naamaan. -Selvä.
Tuo taisi sattua.
Nopea veijari.
Kiitos. -Eipä kestä.
Miten menee, shortsipoju?
Auta muita. Minä hoidan tämän.
Selvä. -Oletko maskotti?
Vahvistus.
Kuvottavaa.
Mitä hittoa?
Delores?
Onko koko jengi pervoja?
Näetkö?
Koko ei ratkaise. -Niinkö sanot tytöille?
Syödäänkö thairuokaa? -Se maistuisi.
Sopii. Mitä sanot, Marcus? -Hän inhoaa thairuokaa.
Mistä lähtien? -Käykö italialainen?
Minulle sopii. -Ei ikimaailmassa.
Riittääkö? -Ei.
En pakene taistelusta. -Väärä vastaus.
Marcus voi jatkaa.
Lopetetaan tämä sitten.
Pysy maassa. -Luther!
Vanya. -Sinä taas.
Häivy, Luther!
Ei!
Olitko sinä Resupekka, Läski vai Itkupilli? Muita en muista.
Miksi nuo psykopaatit ovat talossamme? -Yksinkertaista.
Näytitte minulle, miten huonosti olin valinnut. Adoptoin heidät sijastanne.
Isä! -En ole enää isäsi. Saako olla pikkuleipä?
Mennään. Emme pärjää näille.
Te ette pärjää. Minä nautin, mutta te luultavasti kuolette.
Voi paska.
Anteeksi. Oletko kunnossa?
Olen.
Hei. Olen Sloane.
Hei, Sloane.
Olen Luther. -Nyt häivytään.
Hetkinen. -Tule jo!
Ei ole todellista. -Juokse!
Salkku!
Mitä? -Emme ehdi!
Inhottava taito.
Ovi kiinni! -Äkkiä sisälle!
Voi paska.
Paska. -Mitä tehdään?
Otetaan hatkat.
Missä salkku on? Hitto, sitä ei näy.
Vanya, tule pois.
Tämä oli tässä. Lähde täältä äläkä palaa.
Huilaan tässä hetkisen.
Huonosti meni. -Alta tavoitetason.
Selkäni naksuu.
Oletko kunnossa? -En tiedä vielä.
Minua ei koskaan ole löylytetty noin.
"Ole hyvä."
"Tässä löylykauha."
Lutherilla on aivotärähdys.
Montako sormea?
Voi luoja. Vanya.
Onneksi olette elossa. -Oletko kunnossa?
Niin on Benkin. -Ja täysi mulkku.
He kaikki ovat. -Ja taitavia.
Lyön seuraavaa, joka sanoo "mulkku". -Mulkku.
Selittikö isä mitään? -Todellakin. Tahdotteko kuulla?
Olimme Texasissa niin kuvottavia, että isä adoptoi aivan eri lapset.
Hän ei halunnut kasvattaa meitä.
Tyypillinen isämuuvi. -Hän ei halunnut meitä.
Halusiko ikinä? -Oli virhe pyytää häneltä apua.
Ette näe kokonaiskuvaa.
Isä on muuttanut aikalinjaa. Muitakin muutoksia voi olla.
Eikö sinun pitäisi tietää? -Sori.
Tarvitsen sen selvittämiseen muutakin kuin 20 minuuttia ja aivovamman. Sopiiko?
Itse asiassa ei sovi. -Ei tässä mitään.
Meillä on edelleen salkku. Matkustetaan ajassa korjaamaan tilanne.
Aivan. -Tuossa on kaksi ongelmaa. Ensinnäkin…
Taas se alkaa. -Aikamatkailu on monimutkaista.
Joo, joo. Sinulla on rankka duuni. -On toinenkin ongelma.
Minulla ei ole salkkua.
Missä hitossa salkku on?
Mitä teemme? -Pohdiskelemme.
Miksi meitä tuijotetaan?
Olemme kuin räjähtänyt Village People. Hattu tänne.
Minun pitää etsiä Claire. Palaan myöhemmin.
Älä mene. Etsitään ensin turvapaikka ja siistiydytään.
Inhoan noita tyyppejä.
Katsokaa tuota hölmöä, ylimielistä…
Pystyt siihen.
…ylimielistä -
ylimielisyyttä.
Älä luovuta. Onnistut vielä joskus.
Mitä tehdään? Emme voi jäädä puistoon vuotamaan verta.
En tiedä, mutta valmistaudutaan revanssiin.
Miksi he hyökkäisivät? -Niin minä tekisin.
Murtauduimme heidän taloonsa. -Omaamme.
Panimme antiikkihuonekalut paskaksi.
Roistoja rökittävät supernörtit eivät unohda sellaista.
Etsitään paikka, jossa emme herätä huomiota.
Missä on niin helvetin outo paikka?
HOTELLI OBSIDIAN
No niin. Oletteko tosissanne?
Ei tungeta samalla kertaa. -Sisäänkäyntejä on kaksi.
Hotelli Obsidian! Olen kaivannut sinua, senkin lutka.
Imekää häntä sisäänne.
Hotellin loiston päivinä täällä yöpyi maailman johtajia:
Roosevelt, Gandhi, Stalin, Gorbatšov, Castro, Norjan kuningas Olavi,
yksi Kim Jongeista, Tito, Dalai Lama, Elvis -
ja huhujen mukaan kokonaista kaksi Kardashiania.
Minne menet? -Puhelimeen.
Nykyään tässä hotellissa juhlivat ne,
jotka elävät yhteiskunnan normien ulkopuolella.
Siis piilopaikka. -Täydellinen sellainen.
Mikä parasta, hotelli huolehtii meistä eikä koskaan esitä kysymyksiä.
Tulkaa.
Minulla on kysymyksiä. -Sama täällä.
Outo paikka.
Patrick tässä. Jätä viesti äänimerkin jälkeen.
Hei, Allison tässä.
En ole soitellut viime aikoina, koska…
Tuota…
No, kumminkin.
Soitan Clairelle pian.
Sanoisitko hänelle, että äiti kaipaa häntä?
Valtavasti.
Chet! Veljeni! Onpa ilo nähdä. Ottaisin tavallisen sviittini.
En tunne herraa. -Huomaatteko? Hienovaraista.
Älkää pelotelko koiraani.
Ottaisimme huoneita. -Hienoa.
Miten aiotte maksaa?
KÄTEISMAKSU
Ai.
Tyhjentäkää taskunne. Kyllä meillä jotain on.
Kortsuja. -Niillä ei voi maksaa.
Veitsi pois!
Miksi minulla on hiusverkko?
No niin.
Mitä saamme tällä?
Kaksi huonetta. Mazel tov.
Mahtavaa. -Siskonpeti kutsuu.
Suunnittelukokous baarissa kahden tunnin päästä.
Minulla on jo suunnitelma. Vallataan talomme takaisin -
ja lyödään isää, kunnes hän myöntää rakastavansa meitä enemmän.
Muu on ajanhaaskausta. -Relaa, jäbä.
Ne paskalinnut ovat varmaan yhtä poikki kuin mekin.
Ihanko totta? -Oli rankkaa hakata meidät.
Se iso on vahva mutta hidas, mahdollisesti tyhmä.
Jonkinlainen apinahybridi.
Kuka päihitti sen pikkuisen? -Minä. Annoin äidin kädestä.
Se ruipelo on heikko.
Ellei isän huutaminen ole hänen supervoimansa.
Ei puida tätä enää. He loukkasivat meitä.
Etsitään ja tuhotaan ne friikit. -Tähän tapaanko?
Selittäisittekö, miten hävisitte puolessa minuutissa?
Maineemme olisi mennyttä, jos joku näkisi tuon.
Emme ole kohdanneet kunnon vastusta vuosiin.
Tämä voi tehdä hyvää meille ja liiketoimillemme.
Mutta vain, jos seuraava siirtomme on fiksu.
Kutsuitko, Numero Yksi?
Istu.
Vietit aikaa näiden ihmisten kanssa. Mitä sanot heistä?
Ne alkukantaiset olennot itkivät liikaa ja peseytyivät liian vähän.
Heiltä puuttui sisua ja kykyä huomioida toisensa.
Ei uskollisuutta? Hyödyllinen tieto.
Hyvä. Anna raportti Christopherille.
Olisi kuitenkin virhe aliarvioida Umbrella Academy.
Taidoissa ja hygieniassa on puutteita,
mutta jollain konstilla he pelastivat maailman vuonna 1963.
Muussa tapauksessa ette seisoisi nyt edessäni.
Ehkä arvioin heidät väärin.
Hyvä on, minä menen.
Ei tässä hotellissa.
Näettekö? Tämä on paratiisi.
Korkeat, avarat huoneet. Aromaattista.
Mitä hittoa?
Missä vessa on? -Käytävällä, tai…
Voitte käyttää luonnon vessaa. -Olet kuvottava.
Mutta johdonmukainen. -Puretaan tavaramme.
Mitkä tavarat? Emme omista enää mitään.
Eikö olekin vapauttavaa? -Oletko joku kommari?
Sain nauttia kerrossängyistä ja ryhmäsuihkuista jo pöpilässä.
Siellä oli ilmaista hyytelöä.
Ja Lila.
Olen 20 päivän sisään pelastanut maailman kahdesti.
Saisinko relata viisi minuuttia ennen uusia pulmia? Kiitoksia.
Ja isä sanoi, etten pääsisi kesäleirille. Tämä on mahtavaa.
Tylsää. Tahdotko cocktailin, Viisi? -Viski voisi maistua.
Huone ei ole pieni, mutta ruma kyllä.
Viime yönä nukuin omassa sängyssäni ihanan mieheni vieressä.
Hyvästelin Sissyn pari tuntia sitten.
Ja noin 50 vuotta.
Onneksi löysit vihdoin hyvän kumppanin.
Hän näki minut sellaisena kuin olen.
En ole valmis luopumaan siitä.
Ajattelen samoin Raystä.
Toivottavasti emme jättäneet heitä kuollaksemme supersankarisodassa.
Mene kotiin ja halaa tytärtäsi.
Mitä jos Diego on oikeassa ja Varpuset hyökkäävät?
Päihitimme Komission.
Selviämme seitsemästä univormuääliöstä.
Meidät yllätettiin.
Niin.
Mene lentokentälle.
Palaa oikeaan elämääsi. Tekisin samoin, jos voisin.
Kiitos.
Olet hyvä sisko.
MIETI, MITÄ TEET TARKKAILEMME SINUA AINA
Hölmö virhe.
Äiti, käteni ovat märät.
TUULIMYLLYT LINNUT
VALAAT KIRJOITUSKONE
MEHILÄISET
On kiva jutella.
Kävi miten kävi, Ykköset tekevät päätökset.
Olen Numero Seitsemän.
Sitten joku mokasi.
Veljeni odottavat hyökkäystänne.
En halua sotaa. Olemme menettäneet tarpeeksi.
Kävitte kimppuumme kotonamme.
Tämä ei ole henkilökohtaista.
Tänne ei kaivata lisää supersankareita. Hallitsemme kaupunkia.
Jos käytte kimppuumme, lampaat saavat ideoita.
Emme käy. -Lupaatko tuon koko perheesi puolesta?
Et ole edes Ykkönen.
En voi ottaa sitä riskiä.
Jos rukoilet, etten tee seuraavaa siirtoa…
Tulin kertomaan oman siirtoni.
Kun faninne saapuvat aamulla, odotan rakennuksen edessä.
Haastan sinut kaksintaisteluun.
Miksi?
Koska tiiminne on hyvä.
Ehkä omaani parempi.
Mutta sinä et ole minua parempi.
Olen aiheuttanut kaksi maailmanloppua.
Sinä olet pelkkä lihaskimppu trikooasussa.
Et halua maailman katselevan, kun todistan sen sinulle.
Mitä todella haluat, Vanya?
Sinulla on esine, jonka haluan takaisin.
Marcus tekee sopimuksen. -Hoidan asian.
Jos pureskelisit, maistaisit ruoan. -En ole syönyt päiväkausiin.
Miksi näytät noin tyytyväiseltä? -Nautin nokosista ja höyrysaunasta.
Mitä muuta tarvitsen? -Sivistyneesti syöviä veljiä.
Olen pohtinut aikalinjaongelmaamme.
Asiantuntijan mielipiteeni on, että olemme selvillä vesillä.
Hieno homma. -Kaikki on siis hyvin?
Pientä yksityiskohtaa lukuun ottamatta. Se on helposti hoideltavissa.
Kakista ulos, boomeri. -Hyvä on, Diego.
Isä ei adoptoinut meitä vauvoina, mutta kyseiset vauvat olivat olemassa.
He vain kasvoivat eri oloissa. -Joten?
Missä he ovat nyt?
Tässä todellisuudessa on meistä identtiset versiot,
jotka elävät aivan erilaista elämää.
Kaksoisolennot! -Älä höpise.
Kuulin tästä Texasissa. Kerro vainohulluudesta.
Tämän piti olla pikkujuttu. -Sekoamme kaksoisolentojemme lähellä.
Jos näette heitä… -Tappakaa.
Menkää sänkyyn. -Vältelkää.
Mikä teitä vaivaa? -Ihan kuin et kiipeäisi Luther-vuorelle.
Miten varmistamme, ettemme kohtaa itseämme?
Synnyimme eri puolilla maailmaa ennen kuin isä toi meidät tänne.
Paitsi ettei tuonutkaan. Elämme eri aikavyöhykkeillä.
Totta. -Saisinko moo shua?
Eikö teistä ole loukkaavaa, että isä perui adoptiomme noin vain?
Odottakaa. -En sanonut noin.
Tulen kohta. -Mistä tunnistamme muutokset?
Hei, muru.
Jumalauta.
Tulit takaisin. -Ehditkö kaivata minua?
Kurja juttu.
En viivy kauaa. Tuon vain yhden jutun. -Minkä?
Poikamme. Diego, tässä on Stan.
Sano "hei", Stanley. -Hei, Stanley.
Siis mitä?
Hei! Onhan tämä…
Onhan tämä vitsi?
Että siittiösi uivat nopeasti? Ei paljon naurata.
Olen hoitanut Stania 12 vuotta.
On sinun vuorosi. Nauttikaa laatuajastanne.
Ole kiltisti.
No, onko täällä ruokaa?
Grace.
Oletko nähnyt salkkua?
Mitä sinä teet?
Palvon.
Pyhä jysäys.
Se on tosiaan pyhä.
Eikö olekin kaunis?
Grace, mikä tuo on?
Ihme.
Ymmärrätkö sinä, mitä se sanoo?
Ääni on pelkkää melua. -Ei.
Se on viesti Jumalalta. Kuuntele.
Kuulen sen.
Muista käytöstavat.
Teimme sen. Pelastimme maailman.
Estimme maailmanlopun ja ehdimme kotiin päivälliselle.
Mitä muutoksia isä onkin aiheuttanut aikalinjaan,
selviämme niistä. Olemme voittaneet.
Olemme voittaneet. -Niin.
Asiaa.
Tekstitys: Anne Aho