‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- 23 בנובמבר, 1963 -‬
‫- ברוכים הבאים לניו מקסיקו -‬
‫- דיינה פוקט‬ ‫חתימת הדייר, חתימת בעל הבית -‬
‫- סולט לייק סיטי‬ ‫2 בדצמבר, 1963 -‬
‫- יום הולדת שמח -‬
‫- בנד, אורגון‬ ‫1966 -‬
‫- ואלי סיטי, דקוטה הצפונית‬ ‫1967 -‬
‫- טמפה ביי, פלורידה‬ ‫1969 -‬
‫- בית החולים ג'יי בוגדנוביץ' -‬
‫- אוקלנד, קליפורניה‬ ‫1 באוקטובר, 1989 -‬
‫לא!‬
‫די! זה כואב!‬
‫אני לא מסוגל!‬
‫אתה. תעלה למעלה. עכשיו!‬
‫וואו. אלוהים ישמור. מה עשיתם?‬
‫ויקטור התחרפן כמו קארי שוב?‬
‫אנחנו לא עשינו את זה.‬
‫הרלן?‬
‫אל תתקרב אליי, בבקשה.‬
‫אני רק רוצה לוודא שאתה בסדר.‬
‫אתה יכול לדבר עכשיו.‬
‫זה…‬ ‫-אני יכול לעשות עכשיו הרבה דברים.‬
‫מי הסבא המפחיד לכל הרוחות?‬
‫זה הילד שוויקטור הציל בדאלאס.‬
‫נכון.‬ ‫-לעזאזל! אתה צודק!‬
‫אבל הוא לא נפטר מכוחות הקסם של הילד‬ ‫כשהוא עשה את כל זה?‬
‫אני מניחה שזה לא החזיק מעמד.‬ ‫-מה הוא עושה כאן עכשיו?‬
‫למי אכפת? הוא הציל אותנו מהדרורים.‬
‫סלואן.‬ ‫-וואו, הוא עשה את זה?‬
‫סלואן, את בסדר?‬
‫זה בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬
‫סלואן, הכול בסדר.‬
‫סלואן.‬
‫היא בורחת לך, לות'ר!‬
‫לעזאזל. סלואן.‬
‫הרלן, חכה!‬ ‫-היי.‬
‫לא. תעזרי ללות'ר.‬
‫מה איתך?‬
‫אני אסתדר. לכי.‬
‫טוב.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫הייתי פה לפני רגע. כמה זמן נעדרתי לעזאזל?‬
‫נראה שפרדוקס הסבא משפיע על הכול.‬
‫אפילו על מקומות מחוץ לזמן.‬
‫זה אפשרי?‬
‫הפסקתי לעקוב אחרי מה שאפשרי מזמן.‬
‫כדאי שנזוז. אני אבדוק את מרכזיית האינסוף.‬
‫אני אבדוק במשרד של הרב.‬ ‫הג'וק הקטן ישרוד כל דבר.‬
‫ביי.‬ ‫-להתראות.‬
‫אני אתגעגע אליך.‬
‫זה מוזר.‬
‫- מלון אובסידיאן -‬
‫סלואן!‬
‫סלואן, חכי.‬
‫סלואן?‬
‫אלוהים.‬
‫סלואן?‬
‫מה את עושה?‬
‫טמנת לי פח?‬
‫לא, בחיים לא הייתי עושה דבר כזה.‬
‫אני כן. תורידי אותו.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫דייגו, זה בסדר. תעזוב אותה.‬
‫מה? אתה צוחק עליי?‬
‫תן לה ללכת. היא פצועה.‬
‫היא האויב.‬
‫אם תפגע בה, אני אהרוג אותך.‬
‫תהרוג גם אותי, לות'ר?‬
‫רק תנו לי לדבר איתה.‬
‫טוב? בבקשה.‬
‫תאמין לי.‬
‫היא תדבר.‬
‫זה בסדר.‬
‫לא הזדקנת.‬
‫עבורי זה קרה רק לפני שלושה ימים.‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫מאז אותו יום באגם.‬
‫אנחנו מחוברים.‬
‫אני מרגיש אותך, אנשים כמוך…‬
‫כמונו.‬
‫איך ההרגשה?‬
‫כמו ויברציות.‬
‫כאילו יש קולן בראש שלי.‬
‫זה מתחזק ככל שאחד מכם מתקרב.‬
‫אני יכול להשתיק את זה אם אני מתרכז, אבל…‬
‫לפעמים אני מפספס.‬
‫זה מה שקרה למטה?‬
‫המצב חסר תקווה עבורי.‬
‫אני…‬
‫לא מיוחד כמוך.‬
‫לא נועדתי לכוח הזה.‬
‫אני לא מסוגל לשלוט בו.‬
‫אני כאן עכשיו, טוב?‬
‫אני אתקן את המצב.‬
‫איך?‬
‫שמעתי שמועה…‬
‫אליסון, היי.‬
‫שאת תגידי לי את האמת.‬ ‫-תן לה לעשות את הקטע שלה.‬
‫איפה המזוודה?‬
‫תגידי לי.‬
‫איפה היא?‬
‫איפה היא לעזאזל?‬
‫אני לא יודעת!‬ ‫-אליסון!‬
‫השארנו אותה בבית שלך‬ ‫וזו הדרך היחידה שלנו לצאת מזה!‬
‫איפה היא?‬
‫מספיק!‬
‫כדאי שתשאל את עצמך באיזה צד אתה, אחי.‬
‫אתה יכול לעוף מפה?‬ ‫-אתה תגיד לי מה לעשות?‬
‫כולם לצאת מכאן!‬
‫שהיא לא תזוז ממך.‬
‫אתה מבין?‬
‫זה לא נגמר.‬
‫קדימה, בואי נלך.‬
‫תנשמי.‬
‫שמעתי שמועה…‬
‫שאת…‬
‫מאושרת.‬
‫ויקטור.‬
‫הסתפרת.‬
‫כן.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, טוב מתמיד.‬
‫מה קרה?‬
‫המזוודה לא נמצאת אצל הדרורים.‬ ‫היא מעולם לא הייתה אצלם.‬
‫מה?‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן, לגמרי.‬
‫מה עושים עכשיו? מה הצעד הבא?‬
‫אני מצטער. אני לא יכול להתמודד עם זה כרגע.‬
‫נדבר אחר כך, בסדר?‬
‫לא, זה לא בסדר.‬
‫אחר כך, בבקשה.‬
‫הובלת אותנו לטבח.‬
‫שניכם הייתם שם יחד איתי.‬ ‫זו אשמתכם בדיוק באותה המידה.‬
‫איך בדיוק? אתה מספר אחת, זוכר?‬
‫כן, אבל אני סוג אחר של מספר אחת.‬
‫הסוג המחורבן.‬
‫לכן אבא הוריד אותך בדרגה.‬
‫לכן הוא הפך את מרקוס למספר אחת.‬
‫אתה לא יודע להנהיג. אין לך מה שדרוש לכך.‬
‫מרקוס בחיים לא היה נותן…‬
‫הוא איננו.‬
‫את יודעת מה הבעיה האמיתית?‬
‫את.‬
‫את מספר שתיים מחורבנת, פיי.‬
‫את רואה? אפילו כריסטופר מסכים איתי.‬
‫מה הפסדתי?‬
‫נשמע עסיסי.‬
‫אבא, איבדנו את ג'יימי,‬ ‫את אלפונסו ואת סלואן.‬
‫אז אנחנו צריכים ללכת לחפש אותם.‬ ‫תביאו לי את המעיל שלי.‬
‫לא, אבא.‬
‫הוא מתכוון שהם מתים.‬
‫כמה חבל.‬
‫מה קרה?‬
‫המנוולים האלה מאקדמיית המטרייה.‬ ‫למען האמת, אתה צדקת לגביהם.‬
‫אחרי שמרקוס נעלם,‬ ‫בן הוביל את המשימה לחיסולם.‬
‫וזה היה מצליח אם לא היה להם‬ ‫איזשהו נשק סודי.‬
‫איזה איש זקן עם כוחות לטובתם,‬
‫שזה לגמרי רמאות.‬
‫לא היה לנו סיכוי.‬
‫אז מה בכוונתכם לעשות בנדון?‬
‫עלינו להיות מוכנים‬ ‫למקרה שהם יגיעו לסיים את העבודה,‬
‫וזה מה שיקרה אם לא נחשוב על תוכנית.‬
‫אז מהו הרעיון הגאוני הבא שלך,‬ ‫אדון הרעיונות?‬
‫בסדר. לך איתה. זה לא מזיז לי.‬
‫עדיין ניתן לשנות את זה לטובתכם.‬
‫אתה תנקה כל סנטימטר מזה.‬
‫מה? הרוב לא קרה באשמתי.‬ ‫זה היה הזקן הזה שבא משום מקום.‬
‫לא אכפת לי איפה הוא גדל. אתה תנקה…‬
‫ואתה סתם כועס שקובייה מעופפת‬ ‫כיסחה לך את הצורה.‬
‫זהו זה. אתה מקורקע. למה אתה צוחק?‬
‫למרבה הנוחות, אתה לא היית כאן‬ ‫כשכל החרא הזה קרה.‬
‫אני דיברתי עם אבא.‬
‫אל תזוז מפה.‬
‫שאלת אותו על האימהות?‬ ‫-כן.‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-שהוא לא הרג אותן.‬
‫ואתה מאמין לו.‬
‫אני לא יודע. קשה לומר.‬
‫הדרורים גורמים לו להיות מסומם כמוני.‬
‫זה לא מדאיג אותך שהם מסממים את אבא שלהם?‬
‫הלוואי שאנחנו היינו חושבים על זה.‬ ‫עוד משהו?‬
‫אתה מכיר את המחסן במרתף האקדמיה,‬
‫איפה שהיינו מתמסטלים?‬
‫כן, במעורפל.‬
‫אתה זוכר כדור אור מסנוור?‬
‫עכשיו סיימנו.‬
‫כפי שביקשת.‬
‫מה זה לעזאזל?‬ ‫-העונש שלך.‬
‫וכשתסיים עם זה,‬
‫אתה תנקה את כל החדרים ברשימה של צ'ט‬ ‫כדי לשלם על החרא הזה, בסדר?‬
‫ודוד קלאוס ישמור עליך.‬
‫מה? לא, בבקשה.‬ ‫-למה אתה לא עושה את זה?‬
‫כי אני צריך לשמור על לות'ר‬ ‫למקרה שאליסון תתחרפן שוב.‬
‫לשניכם יש המון במשותף.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כמו מה?‬
‫אתם קוץ בתחת שלי.‬ ‫-תאכל חרא.‬
‫אתה מניאק.‬ ‫-שמעתי את זה.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. זה טוב.‬
‫נוצר קרע ברצף המרחב והזמן.‬
‫הוא בולע הכול.‬
‫דוט המתוקה שלי, אייריס,‬
‫ג'וש מהנהלת חשבונות, כולם אינם.‬
‫ניסיתי הכול. אני לא יודע מה עוד לעשות.‬
‫ציר הזמן קורס.‬
‫זה הסוף.‬
‫אני מתה לאכול חביתה מקושקשת.‬
‫זה גדול יותר מציר הזמן, ליילה.‬ ‫-מה גדול יותר מציר הזמן?‬
‫היקום כולו.‬ ‫-כן.‬
‫הכלבים שנעלמו, האנשים.‬ ‫זה ההפך מהמפץ הגדול.‬
‫במקום שהיקום יתפשט,‬ ‫הוא קורס עכשיו אל תוך עצמו.‬
‫כמו צניחת רקטום.‬
‫זו אנלוגיה מוזרה, אבל כן.‬
‫אז הנה. יכול להיות שנמצא כאן כמה תשובות.‬
‫- מדריך הנציבות לנוהלי הפרדוקסים -‬
‫המדריך הראשי.‬ ‫-האחד והיחיד.‬
‫הנה.‬
‫טוב, נוהל.‬
‫"במקרה הבלתי סביר בו ייווצר פרדוקס הסבא,‬
‫על המייסד וכל אנשי הצוות החיוניים…"‬
‫"לעבור באופן מיידי אל בונקר המבצעים."‬
‫המייסד.‬
‫איזה מייסד?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אנחנו צריכים למצוא את הבונקר הזה במיידי.‬ ‫-במיידי. צ'יפס.‬
‫סטופ כדור הארץ נגעתי באדום.‬
‫את יכולה להפסיק…?‬ ‫-אסור לך לדבר.‬
‫טוב.‬
‫אני שונאת את המשפחה שלך.‬
‫אחלה. אני לא משוגע גם על המשפחה שלך כרגע.‬
‫נטלת חלק בזה?‬ ‫-במה?‬
‫במארב שערכתם עם סבא של סופרמן.‬
‫המשפחה שלי לא מסוגלת להחליט‬ ‫אם להזמין פיצה עם או בלי פטריות.‬
‫אין לי מושג מי הזקן הזה.‬ ‫הוא פשוט הופיע כאן.‬
‫אתה מצפה שאאמין לזה?‬
‫רגע אחד.‬
‫אתם תקפתם אותנו.‬
‫ניסיתי להזהיר אותך.‬ ‫-כן, ברגע האחרון.‬
‫כמעט חיסלתם אותנו.‬ ‫-כן, אבל לא חיסלנו.‬
‫המשפחה המטופשת שלך בסדר,‬ ‫וחצי מהמשפחה שלי נהרגה.‬
‫אתה סתם…‬
‫ניצלת אותי?‬
‫התקרבת אליי כדי לאסוף מידע?‬
‫את באמת חושבת ככה?‬
‫סלואן, את צריכה לדעת עליי משהו.‬
‫אין לי ממש חברים.‬
‫או פרשיות אהבה.‬
‫יש לי רק את המשפחה שלי,‬
‫ואני אעשה הכול כדי להגן עליהם‬
‫חוץ מלבגוד בך‬
‫כי זה לא מי שאני רוצה להיות.‬
‫אז אם את עובדת עליי עכשיו,‬
‫ניצחת.‬
‫אבל אם זה…‬
‫אם זה אמיתי,‬
‫אנחנו צריכים לבטוח זה בזו‬
‫כי אנחנו לא המשפחות שלנו.‬
‫בסדר.‬
‫היי, פספסת נקודה.‬
‫פספסת נקודה על הפנים שלך ואני לא מתלונן.‬
‫היי, תקשיב לי, חבר.‬
‫זה כלום בהשוואה למה שסבלתי כשהייתי בגילך.‬
‫הוא שם אותי פעם בתורנות כביסה‬ ‫למשך שישה חודשים.‬
‫שישה חודשים רק בגלל שמשכנתי‬ ‫חפץ יקר ומטופש שהוא הביא ממקסיקו.‬
‫מתברר שהוא באמת היה יקר, אבא,‬
‫השגתי בזכותו 35 דולר כדי לקנות מת',‬ ‫תודה רבה.‬
‫תורנות כביסה זה לא כל כך נורא.‬
‫זה נורא כשאתה יודע מה האחים שלך‬ ‫עושים עם הגרביים שלהם.‬
‫הסתבכת הרבה בצרות כשהיית בגילי?‬
‫המון.‬
‫היעדרויות, גניבות, הצתות.‬
‫הרבה מהדברים שעשיתי‬ ‫לא היו אפילו בניגוד לחוק בזמנו.‬
‫שמעת על חוק קלאוס?‬
‫לא.‬
‫שיהיה. לא משנה.‬
‫חצי מהזמן רק ניסיתי לעצבן את אבא שלי,‬
‫או את לות'ר, דייגו או בן.‬
‫כן, הפרעת התנגדות.‬
‫ככה הפסיכולוג שלי קורא לזה.‬ ‫-תמשיך.‬
‫זה מופיע בדרך כלל‬ ‫אצל אנשים וכחנים, תוקפניים…‬
‫וחמי מזג, בדיוק.‬ ‫-חמי מזג, כן.‬
‫אנטי סוציאליים…‬ ‫-כן.‬
‫נוטלי סיכונים ואימפולסיביים.‬
‫דינג-דונג, מי בדלת? אני.‬
‫יש לי… וואו!‬
‫זו הרגשה כל כך טובה לתת לזה שם.‬
‫אז כל הסמים, המניפולציות והכת שלי ו…‬
‫הייתה לך כת?‬
‫זה היה בשנות ה-60, מותק. לכולם הייתה כת.‬
‫אבל הנקודה היא שכל זה היה כתגובה לאבא שלי‬
‫ולציפיות הגבוהות להחריד שלו ממני.‬
‫ואז, אחרי אבא, בן רדף אותי לכל מקום.‬
‫מי זה בן?‬
‫בן הוא דודך המת שחי בציר הזמן הזה.‬
‫אבל הוא מת מבחינתי. זה לא משנה.‬
‫אבל אם אני אצית את החדר הזה…‬
‫כן?‬
‫האם זה יהיה מספק?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אם אני אתנהג עכשיו לא יפה,‬
‫למי אני בעצם מתנגד?‬
‫אולי ציר הזמן החדש הזה הוא ברכה במסווה,‬
‫לא בשבילך, כמובן.‬
‫אבל אולי עכשיו אוכל לנהל‬ ‫סוג של מערכת יחסים נורמלית‬
‫עם אבי הקר וחסר הרגשות.‬
‫סטנלי.‬
‫בחייך.‬ ‫-לא, תחזיר את זה.‬
‫טוב, תפסת אותי.‬
‫את הכול, בבקשה. כן.‬
‫חשבתי שאתה הדוד הכיפי.‬
‫אני יודע, גם אני.‬
‫אפשר לקחת רק דבר אחד?‬
‫טוב, את התחתונים.‬
‫אני באמת צריכה לחזור הביתה.‬
‫אני לא יכול לתת לך ללכת.‬
‫גם אני לא רוצה לתת לך ללכת,‬
‫אבל ג'יימי ואלפונסו ראויים לקבורה הולמת.‬
‫לא, אני מתכוון‬ ‫שאני לא יכול לאפשר לך לעזוב.‬
‫את בת ערובה.‬
‫אה, נכון. זה.‬
‫המשפחה שלי כבר חושבת שאני בוגד.‬ ‫אז אני לא יכול…‬
‫לא, אני מבינה לגמרי.‬ ‫-יופי.‬
‫המשפחה שלי בטח מתכננת נקמה.‬
‫אז אני מניח שנמשיך להילחם עד שכולם ימותו.‬
‫נוכל לשים לזה סוף ועדיין להיות יחד.‬
‫איך?‬
‫אני צריך שתישאר כאן עד שאברר כמה עניינים.‬
‫אחותך קראה לך ויקטור.‬ ‫גם אני אמור לקרוא לך ככה?‬
‫אני אשמח.‬
‫אתה יודע, אימא שלך…‬
‫היא חלק גדול ממי שאני.‬
‫היא הייתה האדם הראשון שראה אותי באמת.‬
‫זה בסדר אם אתה רוצה לשאול עליה.‬
‫סיסי שנאה אותי על מה שעשיתי לך?‬
‫היא אמרה שהצלת את חייה.‬
‫היו לה חיים טובים?‬
‫הם לא היו קלים.‬
‫לא כשאני הייתי חלק מהם.‬
‫אבל היא הייתה חופשיה‬ ‫כמו שהיא מעולם לא הייתה בחווה.‬
‫היא לא הפסיקה לחשוב עליך,‬
‫ולא איבדה תקווה שתחזור אלינו יום אחד.‬
‫למה עזבת אותנו?‬
‫הייתי זקוק לך.‬
‫חשבנו שתהיה בטוח יותר הרחק ממני.‬
‫אבל הלוואי שהייתי נשאר.‬
‫הייתי צריך להישאר.‬
‫פגישה בחדר הביליארד.‬
‫משפחה בלבד.‬
‫תישאר כאן. אני כבר חוזר.‬
‫כן!‬
‫מהר יותר!‬
‫פנו דרך!‬ ‫-כן!‬
‫צוציק, תעשה כאן עם המפתח.‬
‫זריז.‬ ‫-תן לי לבדוק.‬
‫- סוויטת הבאפלו הלבן -‬
‫לא, החדר הזה לא ברשימה,‬
‫ואני לא אנקה חדר שלא נמצא ברשימה.‬
‫באפלו לבן.‬
‫הייתי פורץ את המנעול,‬ ‫אבל דייגו לקח לי את הסכין.‬
‫כן, תירגע.‬
‫פעם נאלצתי לפרוץ מנעול בעזרת השיניים‬
‫בעודי משותק חלקית מכדורי הרגעה.‬
‫זה היה חתיכת ערב.‬ ‫טוב, שים עין בשבילי, חרגול.‬
‫טוב.‬
‫אתה רציני?‬
‫נשתמש בסלואן בתור מנחת פיוס.‬
‫נשחרר אותה כמחווה של רצון טוב,‬
‫יחד עם הגופות של ג'יימי ואלפונסו.‬
‫ברגע שאחזור למשפחה שלי,‬ ‫אוכל לשכנע אותם‬
‫שלזקן לא היה כל קשר אליכם ולגרום להם לסגת.‬
‫אתה רוצה לשחרר אותה אחרי שהיא תקפה אותנו?‬
‫אני? איבדתי שני אחים בגללכם‬ ‫ובגלל הטרול הרצחני שלכם.‬
‫שוב, הרלן לא איתנו.‬
‫הוא לא לא איתנו.‬
‫הוא רק ניסה להגן עליי.‬
‫זה יעבוד רק אם אצליח לשכנע את משפחתי‬
‫שהוא לא חלק מהצוות שלכם,‬ ‫אז הוא איתכם או לא?‬
‫הרלן הציל אותנו.‬ ‫הוא יכול להישאר כאן כמה שהוא רוצה.‬
‫לות'ר, הוא יכול לקחת את המיטה שלך‬ ‫אם אתה שוכב עם האויב.‬
‫תיזהר.‬
‫חבר'ה, בחייכם.‬
‫זה עשוי להועיל לנו עכשיו‬ ‫אם יהיה לנו בן ברית מפנים.‬
‫נכון?‬
‫כן, אבל איך נדע שאפשר לסמוך‬ ‫על ברבי גרביטציה?‬
‫אני סומך עליה.‬
‫כן, אתה סמכת על אימיילים מנסיך ניגרי.‬
‫טונדה לא היה נסיך, הוא היה מלך,‬ ‫והוא הודח שלא בצדק.‬
‫טוב.‬
‫תעשי עליי שוב את השמועה.‬
‫קדימה, אין לי מה להסתיר.‬
‫כל מה שצריך.‬
‫תעשה מה שבא לך, לות'ר. זה באחריותך.‬
‫יש לי חרא יותר גדול לטפל בו.‬
‫אליסון. חכי.‬
‫אלה סתם קשקושים בירוקרטיים.‬
‫אין כאן הוראות ברורות בנוגע לניהול משברים.‬
‫ליילה, אני לא צריך להיות פה. אני פרשתי.‬
‫סיימתי, אבל הנה אני,‬ ‫נסחף חזרה אל תוך הכאוס.‬
‫למה אני לא מצליח להימלט מהגיהינום הזה?‬
‫כי אתה מת על זה.‬
‫סליחה.‬
‫תודה בזה, חמש,‬
‫בעיות אפוקליפסה הן הדבר היחיד‬ ‫שממריץ לך את הדם.‬
‫אני לא יודע למה אנשים אומרים את זה.‬ ‫אני לא אוהב כאוס.‬
‫אני לא מעוניין באנדרלמוסיה. אני…‬
‫אני מעוניין בפנסיה.‬
‫כן, בטח.‬
‫חיים נורמליים עם מכולת ומיסים?‬ ‫אתה תמות משעמום.‬
‫כן, טוב, גם את לא ממש בנויה‬ ‫לחיי משפחה מאושרים.‬
‫ברור שאני לא.‬
‫תודה לאל.‬
‫כאילו, אולי זה קשור לטון.‬
‫אני לא יודעת,‬ ‫אבל ממש כדאי שתעבוד על הדיבור שלך.‬
‫הוא מאוד… הוא מעצבן.‬
‫אני רק אומרת‬ ‫שזה משהו שתוכל לעבוד עליו בעתיד.‬
‫למה אתה מחייך, מושתן קטן?‬
‫בגלל זה.‬
‫טוב, יכולת לפתוח עם זה.‬
‫- בונקר מבצעים -‬
‫כשאמרת שתיקח אותי לשתות,‬ ‫חשבתי על משהו קצת יותר חזק.‬
‫אל תזלזלי בברד.‬
‫תבדקי בתא הכפפות.‬
‫תודה לאל.‬
‫את הרבה יותר כיפית בימינו.‬
‫סליחה?‬
‫שוטפת את לות'ר וממיסה את המוח של סלואן.‬
‫את תמיד הנחמדה בחבורה.‬
‫טוב, את יודעת,‬ ‫לפי סולם הציונים של המטרייה.‬
‫כן, טוב, להיתקע בעבר בלי קלייר,‬
‫ואז לעזוב את ריי,‬ ‫מתוך מחשבה שהיא תחכה לי בעתיד‬
‫רק כדי לגלות שהיא לא קיימת בהווה‬ ‫יעשה את זה לבן אדם.‬
‫אלוהים.‬
‫את רוצה לדבר על זה?‬ ‫-לא.‬
‫נו, באמת.‬
‫את יודעת שאני מטפל מעולה.‬
‫קוראים לי ד"ר פואגו.‬
‫אף אחד לא קורא לך ככה.‬
‫צריכים לקרוא לי ככה.‬ ‫-לא.‬
‫זה נשמע קשוח.‬
‫בחיים לא הרגשתי כזה חוסר אונים.‬
‫את ממש יפה.‬
‫אפילו אחרי שהקול שלי חזר,‬
‫ידעתי מה המחיר של לעמוד על שלך‬ ‫ולהשמיע את קולך.‬
‫די לכניסות אחוריות!‬
‫צאו מכאן!‬
‫לחיות כל יום תחת איום תמידי‬
‫שאתה או מישהו שאתה אוהב תיעלמו או…‬
‫תיפלו קורבן לאיזה פשע נתעב.‬
‫ואין מה לעשות בנדון.‬
‫החרא הזה נשאר איתך, מה?‬
‫כן.‬
‫אני יודעת שכולנו נתקענו בדאלאס. פשוט…‬
‫לא נראה לי שחלק מהאחרים‬ ‫מבינים באמת איך זה היה עבורי, אתה יודע?‬
‫כן.‬
‫אבל אנחנו כאן עכשיו.‬
‫הצלחנו לחזור, נכון?‬ ‫-כן, ובשביל מה?‬
‫רק בזכות ריי וקלייר החזקתי מעמד,‬
‫ופתאום הם אינם, ואני…‬
‫אני כל כך כועסת.‬ ‫אני לא יודעת מה לעשות עם כל זה.‬
‫את זוכרת את תקופת לוחם הצדק שלי?‬
‫כן. באטמן לעניים.‬
‫חכמולוגית.‬
‫את יודעת, אתם צוחקים, אבל החרא הזה עזר לי.‬
‫להכניס מכות לחארות זה כמו טיפול,‬ ‫רק לאנשים מגניבים.‬
‫תאמין לי,‬ ‫הלוואי שיכולתי להכניס מכות למישהו.‬
‫טוב, כשמבלים מספיק זמן בעיר,‬ ‫לומדים כמה דברים.‬
‫האנשים שם בפנים…‬
‫שונאים אנשים כמונו.‬
‫אנחנו יכולים להיכנס לשם.‬
‫נשתה משהו, נראה אם הם יתחילו משהו.‬
‫ונוודא שאנחנו נסיים את זה.‬
‫או שנוכל פשוט לנסוע הביתה.‬
‫כן.‬
‫לא יזיק לי לשתות עוד משהו.‬
‫טוב, זהו זה. זה שם קץ לעניין.‬
‫לא.‬
‫אנחנו רוצים גם את הזקן.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-רצית תוכנית. הנה היא.‬
‫זו תוכנית מטופשת.‬
‫הוא לא חלק מהעסקה.‬ ‫-עכשיו הוא כן.‬
‫בן, הם לא עובדים איתו.‬ ‫לא היה להם קשר לתקיפות…‬
‫אז לא יהיה להם אכפת למצוא אותו‬ ‫ולמסור אותו לנו.‬
‫זה פשוט.‬
‫תביאו לנו את האיש שהרג את האחים שלנו,‬ ‫והכול ייגמר.‬
‫אם לא…‬
‫סליחוש.‬
‫סלחתי.‬
‫בונקר מבצעים.‬
‫- אזור מוגבל -‬
‫אכלנו אותה.‬ ‫-גישה בלתי מורשית.‬
‫לעזאזל.‬
‫אלוהים. אתה מזיע כמו חסילון מפוקפק על קרח.‬ ‫מה קרה?‬
‫כניסה אושרה.‬
‫כנראה שאתה איש צוות חיוני.‬
‫וואו.‬
‫זה הוא, נכון?‬
‫המייסד.‬
‫נראה כמו בשר משומר.‬
‫ציפיתי ליותר בן אדם ופחות…‬
‫קופסה.‬
‫לא יכול להיות.‬
‫מה קרה?‬
‫זה אני.‬
‫אין מצב.‬
‫כל הזמן הזה התלוננת על הנציבות,‬
‫ואתה ייסדת אותה.‬
‫כמה אופייני.‬
‫אם זה נכון, אני לא זוכר את זה.‬
‫ואני חשבתי שאתה סוכן עצמאי,‬
‫אבל אתה חלק מהממסד, בכל רמ"ח איבריך.‬
‫זאת אומרת, אתה…‬
‫ממש אין לך אוויר בלי המקום הזה.‬
‫משהו לא כשורה.‬
‫אני לא סובל מפסיכוזה פרדוקסלית.‬
‫הרגשתי את זה בחוץ, אבל כאן…‬
‫כלום.‬
‫אף פעם לא היינו מי יודע מה מבריקים, נכון?‬
‫בונקר המבצעים הוא…‬
‫חסין לפרדוקסים.‬
‫בניתי אותו בתור חדר ביטחון‬
‫במקרה של קריסה ברצף הזמן.‬
‫בחדר הזה,‬
‫כל הגלגולים שלך יכולים להתקיים.‬
‫בוודאי הגעת לפה בגלל…‬
‫קוגלבליץ.‬
‫זה כמו בלינצ'ס גבינה?‬
‫זה "כדור ברק" בגרמנית.‬
‫זה סוג נוסף וקינקי של חור שחור.‬
‫הסוג שיכול לשאוב צירי זמן שלמים.‬
‫בינגו.‬
‫אז איך אנחנו מתקנים את זה?‬
‫אתם לא.‬
‫אם אתה יצרת את כל זה,‬
‫אז בוודאי יצרת פתרון.‬
‫כל מה שיישאר הוא…‬
‫תהום הנשייה.‬
‫תהום הנשייה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זה מה שמצפה לכם.‬
‫תקשיב לי, חתיכת אידיוט.‬
‫אני מתרוצץ כבר 20 יום‬
‫ומציל את העולם מאפוקליפסות,‬
‫רק כדי להמשיך ולנסות להציל את העולם.‬
‫עכשיו אני תקוע בגוף המתבגר הזה,‬ ‫ההורמונים שלי משתוללים,‬
‫וכל מה שבא לי לעשות‬ ‫זה ללכת לקנות קורבט סטינגריי 1970.‬
‫אל תקשה עליו, חמש.‬
‫ליילה, זה ביני לבין עצמי,‬
‫אז אל תתערבי.‬
‫תודה.‬
‫עכשיו, הקוגלבליץ הזה, זו לא סתם דליפה קטנה‬
‫שאפשר פשוט לתקן אם נטליא כמה חורים.‬
‫זה דחסן אשפה ענקי שכותש את היקום‬
‫ומכלה את כולו.‬
‫אז תגיד לי איך עוצרים את זה!‬
‫מה שלא תעשה…‬
‫אל תציל את העולם.‬
‫מה זאת אומרת, אל תציל… חמש!‬
‫איך אני מתקן את זה?‬
‫הוא מת, חמש.‬
‫אני יכול להישאר לבד?‬
‫לא נראה לי שכדאי שתישארו לבד.‬
‫ליילה, אני צריך להיות לבד.‬
‫בן זונה.‬
‫מה זה?‬
‫הצלחתי.‬
‫נראה כמו אינדיאנה ג'ונס.‬
‫וואו, פצ'ינקו!‬
‫תסתכל.‬
‫מה זה?‬
‫איזה מגניב.‬
‫אימצתי את בן במקומך.‬
‫אבא!‬
‫אני לא אבא שלך, בחור צעיר. כבר לא.‬
‫מה זה?‬
‫איזה מגניב.‬
‫היי, קדימה. זריז, סטן.‬ ‫אני צריך לפגוש מישהו לגבי באפלו…‬
‫לעזאזל.‬
‫לא.‬
‫דוד קלאוס!‬
‫ויקטור?‬
‫- מותה של הקצבית המקומית נותר בלתי מוסבר -‬
‫- אימא של חמש? -‬
‫- אימא של דייגו? -‬
‫- ויקטור ולות'ר? -‬
‫- אימא של אליסון? -‬
‫- אימא של קלאוס? -‬
‫- חקירה מתמשכת בנוגע למוות מסתורי -‬
‫- אימא של ויקטור? -‬
‫הרלן, אתה צריך להישאר בחדר שלך.‬
‫מה קרה?‬
‫למה יש לך את אלה?‬
‫למה?‬
‫אתה מכיר אותן?‬
‫זה היית אתה?‬
‫אתה הרגת את האימהות שלנו?‬
‫אתה גרמת לכל זה?‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬