EN NETFLIX-SERIE
Så flott. Deg igjen.
Hva skyldes gleden denne gangen?
Du sier ingenting, nei?
Jeg er ikke i humør til alle gåtene, allegoriene
og de sjuke selskapslekene dine, OK?
Kan jeg bare få henge her litt for å jobbe med brunfargen?
Du sa jo at jeg var bleik.
Kan du i det minste fortelle meg hvilken vei jeg skal gå?
Hva slags snuff-film er dette, egentlig?
Hei.
Hold ut, lille meg.
Pappa.
Eksperiment nummer 73.
Vitale funksjoner opphørte etter 12 timer og 22 minutter.
Starter tidtakeren på nytt for å gjenopplive.
Greit. Dette var bedre, ja.
Hei, Klaus som tenåring.
Klaus!
I kveld skåler vi for barndomstraumer!
Nei, ikke gjør det!
Dette er så kult.
Gi deg. Skynd deg, Stan. Må snakke med en fyr om en bøffel…
Pokker.
Dette var ikke nær-døden-opplevelser.
Dette var faktiske opplevelser av å dø.
Hvordan kjenner du våre mødre? Hva gjorde du?
-Trenger båndene. -Jeg snakker til deg!
Nei!
Nei! Ikke før du sier sannheten.
-Jeg kan oppløse deg til atomer. -Prøv.
Hvorfor?
Det var et uhell.
Tjuesju døde kvinner er intet uhell.
-Du må forstå. Mamma… -Ikke bland inn Sissy!
Hun sverget på at du kom tilbake og ordnet opp.
Jeg ventet i årevis.
Du kom aldri.
Og den dagen hun døde…
…så kunne jeg føle deg igjen. Her.
Da tok jeg kontakt.
Det var ikke deg.
Det var mødrene våre.
Du fikk en forbindelse med dem.
De var vettskremte på grunn av noe som vokste inni dem.
Jeg følte smerten deres. De skrek så høyt. Som en storm i hodet, som sleit i meg.
Jeg prøvde å bryte forbindelsen, men…
Jeg… klarte det ikke. Det var for sent.
Jeg trakk meg ut.
Etter det gjemte jeg meg bare,
for å være trygg. Fram til nå.
Hei!
Det går bra, vennen. Jeg er her.
Det går bra. Ja, det gjør det.
Jeg passer på deg. Du har fortsatt stemmen din.
Bare pust for meg, vennen min. Sånn, ja.
Pust.
Noen ganger har jeg tenkt
At jeg ikke kom til å holde ut
Men nå tror jeg at jeg kan gå videre
Jeg har venta lenge
Lenge på dette
Men vet du hva jeg vet?
-At alt vil endre seg. -Ja.
Alt vil endre seg, vennen min.
Jeg er ikke dum, Viktor.
Jeg har alltid visst at livet ville bli tøft, men ikke slik.
Jeg skulle aldri skade noen. Aldri.
-Det er ikke meg. Det er… -Det er meg.
Det er liksom min greie.
Jeg har skada mange med kreftene mine.
Og jeg er så lei for at du var en av dem.
-Jeg må fortelle familien din det. -Nei.
Det du gjorde, Harlan, fikk større følger.
Folk jeg er glad i, ble skadet. Vi må være veldig forsiktig med hvordan vi sier det.
"Følger." Som hva da?
De ga oss likene. Vi fikk det vi ønsket. Hvorfor trenger vi gamlingen?
"Likene". Jayme og Alphonso. Våre søsken.
-Eller har du glemt dem allerede? -Nei. Du vet hva jeg mente.
-Må straffe morderen. -Hevnen kan vente.
-Til når da? -Når vi har tatt oss av greia i kjelleren.
Den blir sterkere for hver dag. Folk forsvinner over hele verden.
Vi må samarbeide med Umbrella-gjengen.
Han som drepte søsknene våre, tilhører verken Sparrow eller Umbrella.
Vi må ta oss av ham før vi kan slå sammen familiene.
Hvordan redder vi verden hvis de nekter, da?
Hei. Har du sett Allison?
-Hva skjedde? -Ikke så ille som det ser ut.
-Du er heldig som står oppreist. Harlan? -Det ble en uoverenstemmelse.
-Om hva? -Uvesentlig.
Jeg har sjekka området. Alt OK. Nå må vi gjøre dette etter tur.
-Herregud! Hva skjedde? Var det Harlan? -Hva?
-Sparrows hadde rett. Han er farlig. -Bare fordi jeg gjorde ham sånn.
Dette er mitt problem. Takk for omtanken, men jeg finner ut av det.
Jeg ordner det.
-Hva skjer? -Herregud. Tok han deg også?
Går det bra?
-Kjempe. Du, da? -Supert.
-Pokker! -Husj!
-Hvor var dere? -Vi så dødeligheten min. Anbefales ikke.
Hadde dere kofferten? Vi har lett etter den!
Du trenger ikke lete mer. Det er den siste på jorda. Var det, da.
Ja, den er ødelagt.
Pokker. Greit.
Hei. Du er glad for å se meg. Hva er galt?
Det viser seg at det er mindre tid igjen til å bære nag enn jeg planla.
Du er fri fra det nå. Hvor er Stan?
-Unnskyld meg. Et øyeblikk. -Ja.
Sloss du og Allison i går?
Ja, for pokker!
Vi ga virkelig folk juling i går kveld.
-Hva er det som går av familien? -Jeg vet ikke, men det er fett.
Jeg har aldri sett henne gjøre det hun gjorde i går. Brutalt.
Det går bra.
Hun trengte å ventilere litt. Jeg hjalp til.
-Det går bra med henne. -Å ja. Veldig bra.
Hei, skravlehøner. Nok prat. Jeg vil ha familiemøte.
-Det betyr deg også. -Hvor er Klaus?
-Straks tilbake. -Ikke etterlat meg med…
Dieg… Der mista vi en til. Flott.
Spytt ut, Fem.
Siden du spør så hyggelig, søster,
så har det lille paradokset vårt manet fram Kugelblitz.
Hva i helvete er en Kugelblitz?
Stan!
Stanley!
Hva er alt dette? Syre?
Du ba meg om å vaske opp sølet mitt.
Jeg må bare takke deg for å ha lært meg en så viktig lekse
om personlig ansvar.
Den kjøper jeg ikke. Hva skjer?
Du har blod på deg.
Kom igjen. Spytt ut.
Du. Jeg er faren din.
OK. Men du må love å ikke bli forbanna.
-Hva har du gjort? -Ingenting.
Ikke lyv for meg. Dette er broren min. Fortell meg hva du gjorde.
Vi tulla bare rundt, og alt var bra.
Helt til våpenet gikk av.
FLYTENDE BLEKEMIDDEL FLUORSYRE
Skulle du løse opp liket?
Jeg visste ikke hva annet jeg kunne gjøre!
Du hadde hata meg, jeg måtte dratt i fengsel,
blitt med i en gjeng for å få beskyttelse og havna på isolat.
Du… Jeg hater deg ikke.
Jeg kan bare ikke tro det, OK?
Av alle teite ting Klaus gjorde.
Jeg trodde at han kunne overleve alt. Nå er han død.
Jeg er virkelig lei for det.
Jeg også.
Hjelp meg å pakke inn onkelen din i teppet.
-Jeg kjenner deg. -Selvsagt gjør du det.
-Jeg er moren din. -Selvfølgelig.
-Er det menudo? -Ja.
Det er digg.
Hvordan kan du være mora mi hvis du døde før jeg ble født?
Hvordan kan du ha dødd 56 ganger og kommet tilbake?
Lurespørsmål. Jeg visste ikke at jeg gjorde det.
Hva trodde du at du gjorde?
Jeg trodde vel bare at jeg var en av de nusselige Looney Tunes-figurene.
Slo jeg meg i hodet med en hammer, så jeg tegnefilmfugler.
Og plutselig reiste jeg meg igjen.
Hva er en tegnefilm?
-Seriøst? Du er så amish. Du er så… -Jeg tuller.
Vi har alle kanalene her. Men for det meste ser jeg på deg.
Selv de grove greiene?
Jeg har sett deg sørge over meg, og det trenger du ikke.
Jeg har funnet fred.
-Fred er overvurdert. -Og kaos er utmattende.
Bare for amatører. Jeg er profesjonell, mamma.
Bare si det, OK? Si hvem det var som drepte deg.
-Du leter ikke etter hevn. -Jeg…
Du leter etter et formål. Og det kan jeg ikke gi deg.
-Det kan ingen. -Er du sikker?
Disse mammagreiene er nytt for meg, men skal du ikke liksom hjelpe sønnen din?
-Hva er så morsomt? -Du er det.
Du har brukt så mye tid og krefter
på å flykte fra akkurat det samme som du leter etter.
Det er ikke rart at du ikke klarer å se det som har vært foran deg hele veien.
Dette "Kugelblitz", er det…
Når alt går under.
Hver stein, stjerne og hvert atom suges inn i et strålende, svart hull.
Masse som kollapser vilkårlig gjennom all tid
på tvers av eksistens, til alt er borte.
-Liker ikke å si "hva var det jeg sa?". -Du elsker det.
Imponerende.
De som drepte mødrene deres, hatet dere nok til å ødelegge universet.
Det vet vi ikke.
Skaperen er uvesentlig. Vi må bare gi den juling.
Å? Hvordan?
Skal du og Diego slå den i "Kugel-en"?
Den beste planen er å reise tilbake i tid og fjerne paradokset.
Ødelegge det som tok mødrene våre
og stanse Kugelblitz før det starter, men det kan vi ikke. Kofferten er kaputt.
Hvorfor kan du ikke bare få oss ut herfra?
Forrige gang jeg prøvde, ble alle fanget i tiden. Vil du ta sjansen?
Hva er plan B?
Kan vi ikke bare brenne bevisene?
-Et par flammer fra Mr. Flamme her. -Gi meg den, lille pyroman.
Vi skal ikke brenne noe. Vi skal snakke med familien. Sammen.
De kommer til å forstå at dette var en ulykke.
Uansett hva som skjer, så passer jeg på deg. OK?
Tú eres mi sangre.
Jeg snakker fortsatt ikke spansk.
Og jeg godtar feilene dine. Greit?
Vel…
Jeg har det. Bare åpne døra.
Nei…
Nei. Vent der borte. Vent ved…
Ja. Vi leker en lek.
Hva heter den?
Mann i teppe.
Jeg håper at du vinner.
Åpne døra.
Klaus hadde rett.
Jeg elsker dette stedet.
OK.
-Pass på hodet. -Ja, jeg har det.
-Tungt. -Trykk på knappen.
OK.
-Første etasje. Sånn, ja. -OK.
Herregud!
Du sa at han var død, puta!
Han var det! Og nå kan du spansk?
Kan vi skru ned volumet et lite hakk, eller?
Den himmelske nedstigningen suger!
Du skremte vettet av meg, Klaus! Jeg trodde at du var død.
Ja.
Jeg også.
Ro deg ned, kompis.
Du var død for tre minutter siden. Skikkelig død.
Nå er jeg tilbake.
Det er visst en greie jeg gjør. Hvem visste det?
Og se.
Det leges allerede.
Hva om vi kapper av deg hodet? Vokser det ut to av deg?
Stan. Hadde det gjort det?
-Gi meg den. -Hva skjedde?
Bare et harpungevær mot brystet. Ingen stor greie.
Hva gikk vi glipp av?
Universet går mot slutten, og vi skal dø, alle sammen.
Hvorfor står jeg foran min Gud?
-Gi meg høyreøyet ditt. -Hva gjør du?
Skal vi overvinne denne greia, må vi forstå den.
Vi må se hva som er på den andre siden.
Pass på, Fei! Ta tak i henne!
-Hva i helvete var det? -Det var en Kugel-bølge.
-Det blir verre. -Hvor lang tid har vi på oss?
-Når det går så fort, og man regner… -Hvor lang tid, Fem?
Fire, kanskje fem dager før resten av eksistensen blitses.
Kom igjen, Ben!
-Jeg sier at det ikke funker! -Hold fast, Fei!
Gud har en million øyne.
Hvert faller inn i seg selv.
Hva i helvete skal det bety?
Svarte hull? Virkelig?
-Er jeg omgitt av idioter? -Kanskje han har rett.
Hva om Grace beskriver et svart hull som kollapser?
Samme det.
-Gud er sint på oss. -Vi kaster bort verdifull tid.
Dette er større enn oss. Vi trenger hjelp.
Harlan først, og så dreper vi hva nå enn dette er.
-Vi burde gitt dem Harlan. -Luther.
Hva med Harlan?
Sparrows sa at om de fikk ham, kunne vi slutte å slåss
og samarbeide for å redde verden.
-Hvis ikke… -Vi prøvde å slutte fred.
Og så angrep og kidnappet stesøsknene fra helvete deg,
før de prøvde å drepe oss.
Vi kan ikke stole på dem.
Å jobbe sammen blir som å prøve å desarmere en bombe ved å bruke bensin.
Da brenner alt bare ned raskere.
Men trenger vi ikke den store, fæle, glødende greia i kjelleren deres?
-Vet du hvor Kugelblitzen er, Klaus? -Ja. Jeg så den da jeg besøkte pappa.
Den er på det gamle lageret der mamma hadde bagasjen.
-Hvorfor sa du det ikke til noen? -Jeg sa det jo til deg!
-Du sier så mye rart! -Den dukka opp på samme sted som oss.
Viktige, rare ting.
-Godt poeng. -Ikke din feil.
Jeg er inne i hjernen din og drar i spaker og sånt. Seriøst…
-Tror du ikke at Kugelblitz… -Beklager. Broren din er en idiot.
Hei!
Hvorfor beskytter du fyren? Det er som Peabody på nytt.
-Harlan er ikke som Leonard. -Han har åpenbart taket på deg.
-Slutt å dekke over for ham. -Dekke over hva da?
Hva er det som foregår?
-Han ville ikke skade noen. -Virkelig? Da han gjorde dette?
-Gjorde Harlan det? -Jeg skal drepe ham.
Vet hvordan det ser ut, men han ba ikke om det.
Hadde vi ikke dratt til 1963… Hadde ikke jeg redda ham…
Han drepte Jayme og Alphonso, ikke deg. Han er årsaken til alt og eneste utvei.
Luther har rett. Skal vi ha noen som helst sjanse til å komme oss ut av dette i live,
trenger vi Kugelblitz.
De er bare fire igjen. Vi kan overmanne dem.
Og risikere å miste noen av oss på veien.
Harlan er ubetydelig.
En gang fortalte du meg at ingen er ubetydelige.
De dreper ham.
Og så? Vi snakker om én person opp mot å redde millioner av liv her.
-Er dette virkelig noe å diskutere? -Du får ikke si noe, Little Britain.
Lila bor også i universet. Dessuten er hun familie nå. På en måte.
-Takk, vennen min. -Jeg driter i Sparrows.
Men jeg lar ikke skumle bestefar her drepe deg.
For fem dager siden var han et barn.
Og nå skal jeg bestemme om han får leve eller må dø?
Viktor, dette handler om hastegrad. OK? Vi kan ikke redde alle.
Den snilleste vinner.
Du har alltid villet være på laget.
Det er dette det handler om.
Skal man redde verden, må man ta vanskelige avgjørelser.
Jeg hater dette.
Ja, jeg vet det.
Jeg henter ham.
Vent. Nei.
La meg gjøre det.
Han stoler på meg.
Jeg kan overbevise ham om å komme ned stille og rolig.
Hva hører du på?
Vind.
Lyden den lager når den blåser gjennom en kornåker.
Med en traktor i bakgrunnen og noen hester.
For det meste mustanger. Én palomino.
Det høres ut som…
Hjemme.
-Ja. -Ja, jeg husker det.
Hva tror du hadde skjedd hvis jeg hadde blitt?
Da hadde vi vært lykkelige.
Eller så hadde jeg ikke ødelagt alt for henne.
Jeg vet hvordan du var som liten. Du ødela ingenting.
Så hvorfor gir du meg opp?
Jeg kjenner det på meg.
Jeg kan ikke skjule noe fra deg, jeg?
Det er vår forbannelse.
Beklager for at jeg ikke kunne ordne opp.
-Jeg prøvde. -Men vi prøvde aldri sammen.
Denne gangen kunne vi ha klart det.
Vi har fortsatt tid.
Du har husarrest, iallfall fram til jordas undergang.
Ja. Og du bør vite hvor heldig du er.
Hvor mange barn hadde ønsket at onkelen våknet til liv?
-Litt tilfeldig. -Hjelper ikke.
Denne rikker seg ikke.
-Sammen på tre. -OK.
En, to og tre.
-Så god som ny. -Greit.
Nå skal du ta med alt dette tilbake dit du fant det.
Neste gang du stjeler, må det være noe verdifullt.
OK.
Vi må ha høyere forventninger.
-Her. -Du får meg til å miste dem.
Det er ditt problem, mann.
Kom igjen.
-Sett den på. -Slutt.
-Ikke glem den store. -Det holder, gutter.
Stan. Øremedisinen er nede. Ikke glem å ta den, OK?
OK.
Du er en mye mindre dårlig far enn jeg trodde.
Ja, jeg tror at jeg overbeviser ham. Du må bare vise litt…
Hva var det?
Jeg vet ikke. En sexy far er opphissende. Og jorda skal jo gå under.
Jeg trodde at du alt hadde gått videre til mange andre menn.
-Og så? -Da må du kurtisere meg.
-Du må kurtiseres. -Kurtiseres.
Blomster og flasker med dyr vin.
Eller så kan jeg finne en annen dilf til å leke far.
-Jeg er faren. -Ja, det er du.
Hei.
Så…
Bør jeg bekymre meg for deg?
Meg?
Jeg har det bedre enn noen gang. Spør Diego.
Å ja.
Det er når du henger med Diego at jeg vet at noe er galt.
Jeg kjenner deg, Allison.
Og jeg vet når du drukner.
Nå skjer det igjen, ikke sant?
-Alt går under. -Vi finner ut av det.
Ja.
Eller ikke.
Eller så gjør vi det, men så spiller det ingen rolle,
siden den nye tidslinjen er enda verre for meg.
Jeg kan ikke fortsette sånn.
Jeg kan ikke miste folk sånn. Det er urettferdig.
Du…
Kom hit.
Jeg trodde at du…
Nei, før…
-Jeg kan ikke. -Herregud.
Jeg kan ikke…
Det går bra. Jeg bare…
Jeg skulle treffe Sloane, så jeg skal…
-Nå skal jeg gå. -Jøss.
Dette kan du ikke mene.
Avviser du meg til fordel for noen du har kjent i fem minutter?
Hva vil du ha fra meg?
Kom igjen. Vær ærlig. Hadde du vært her hvis Ray og Claire var her?
Men de er jo ikke tilbake.
Du trenger en distraksjon, men kan ikke bruke meg.
Hvis jeg vil, så.
Det er ikke morsomt.
Jeg hørte et rykte om at du blir.
Allison…
Jeg kan ikke la andre få bestemme hvor mye jeg tåler å tape lenger.
Vær så snill, Allison.
Ikke gjør det.
Jeg hørte et rykte om at du vil ha meg.
Slutt.
Slutt, vær så snill.
Slutt!
Viktor.
-Går det bra med deg? -Det går bra…
-Smyger du ham ut? -Jeg må det.
Hele familien har bestemt at vi skal gi ham til Sparrows.
Det er fortsatt en mulighet. Jeg kan redde ham, få tilbake kreftene hans.
Få ham ut av byen.
Og så?
Så kan jeg konsentrere meg om Sparrows og Kugel-greia.
-En veldig dårlig idé… -Jeg skylder ham det.
Hva om vi fikser Kugel, men jeg ikke klarer meg?
Og så blir han sittende fast her?
Vær så snill, Allison. Du så oss ikke.
Jeg tar ham med til et trygt sted. Men du må fortelle dem det, Viktor.
Du må ikke gjøre dette.
Du hadde gjort det for meg, ikke sant?
Harlan, du må bli med Allison en stund.
Hva med deg?
Jeg kommer så fort jeg kan. Lover.
OK. Gå.
Hei.
Tiden er inne.
Hvor er Harlan?
-Han har dratt. -Du lot ham gå, du?
Harlans død stopper ikke Kugelblitz. Det blir nok en tragedie i en tragedie.
Vi finner en annen… Jeg finner en utvei.
Gratulerer, Viktor.
Nå har du klart å ødelegge alt.
Igjen.
Jeg trodde du var smartere enn som så.
Vel!
Det gikk jo kjempebra!
-Sånn. -Takk.
Jeg så mitt framtidige jeg dø.
Det er vilt. Nesten det samme skjedde meg, men jeg døde ikke.
Han ba meg om å ikke redde verden, så døde han.
-Hva mente han? -Bør ikke du vite det?
Burde du ikke vite om din… OK.
-Drit og dra. -Skål.
Jeg har viet hele livet mitt til å stanse apokalypsen, Klaus.
Apokalypser, i flertall.
Og så sier han
at det er… meningsløst?
Vel, jeg vet ikke noe…
Kanskje hans måte å si at jeg ikke skal bli ham, men…
Dette plager deg veldig, gjør det ikke?
Jeg har lurt tida så mange ganger at jeg trodde jeg ville lure døden.
Men det viser seg at jeg dør i et enarmet mareritt
inne i et byråkratisk helvete jeg har bygget selv.
Røpealarm.
For ikke å nevne den harry tatoveringa.
Er dette huden din?
Ikke pokker om jeg skal dø med en gamling-tatovering.
Hvis du ikke vil ende opp som ham, kan du ikke bare gjøre noe annet?
Noe helt forskjellig? Flytte nordover, bli alpakkabonde.
Jeg kunne jo det.
Tidslinjen er føyelig. Det har vi bevist. Jeg kan prøve å bryte syklusen, men…
Jo da.
Hold armer og ekstremiteter vekk fra skarpe ting,
Ikke bli med i Mothers of Agony.
-Hva? -Tatoveringa.
Det er symbolet til MC-gjengen Mothers of Agony.
Kjenner du til dem?
For to tidslinjer siden, var de… Hva skal jeg si.
Mine farmacistas.
-Dette er bra. -For du vet…
Takk, Klaus.
OK. Flott prat.
Kjør på, kompis.
-Hei. -Hei.
Kan jeg komme inn?
Alltid.
Hva gjør du, vennen?
Har du gått deg bort?
BARE FOR MEDLEMMER
Har sett etter deg.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen