EN NETFLIX-SERIE
Bare fordi noget er lige foran jer,
betyder det ikke,
at det er indenfor rækkevidde.
Der står altid noget i vejen.
Nogle gange er det jeres modstander.
Nogle gange er det jer selv.
Begynd kampen!
Du kan overgive dig eller besvime. Du bestemmer.
Det er dit liv.
Det er nok. Slip hende!
Jayme, kom nu. Overgiv dig.
Man kan ikke overgive sig i virkelighedens verden, børn.
-Det er nok! -Nej!
Jayme siger til, når hun har fået nok.
Fuck dig, blækspruttedreng.
Bravo.
Husk det nu, børn.
Vi ved aldrig, hvad vi er i stand til,
før vi står overfor vores egen udslettelse.
Som deres sensei er det mit job at sikre, at det aldrig bliver aktuelt.
Så overvurderer du dig selv.
Gå, børn.
Kom så.
-De er ikke klar. -Man bliver aldrig rigtig klar.
Den anden side vil være selvmord for dem.
I er for tæt knyttet, gamle ven. Du har mistet din objektivitet.
Og du er blevet så distanceret, at du har mistet din menneskelighed.
Hvilken menneskelighed?
-Du må ikke gøre dem fortræd. -Må ikke?
Det løber af med dig, Pogo. De er mine børn.
De gør, hvad jeg beder dem om.
Hvis du er uenig, bør du måske finde et andet job.
Jeg kan være væk i morgen.
Hvorfor vente? Du kan være væk om en time.
Jeg tatoverer ikke børn.
Fint. Det er ikke derfor, jeg er her.
Jeg er her, fordi vi har en fælles ven.
Sir Reginald Hargreeves.
Hvad han end vil, er jeg ikke interesseret.
Jeg tror ikke, du forstår. Jeg er et af hans børn.
Fra en anden tidslinje.
En anden tidslinje?
Det lyder skørt, men vi har mødt hinanden før.
Tilbage i 1963, da du var en ble-chimpanse med behov for manicure.
Jeg har et ar, der beviser det.
Hvis det passer, ville jeg tale med en mand i 60'erne.
Undskyld mig, men jeg har haft en meget lang dag.
Pogo, du skal høre på mig.
-Nu skal du hjem til mor, lille ven. -Hvad vil I gøre?
Pis!
-Jeg skal bruge din kværn. Det haster. -Du tror vist, det rager mig.
Giv mig kværnen, eller jeg…
Okay.
Hvad lytter du til?
Harlan.
Hovedtelefonerne?
Hvad hører du?
Dig.
Alle har deres egen vibration.
Som et sonisk fingeraftryk.
Virkelig?
Hvordan lyder min?
Forkert.
Du er ret ubehagelig.
Hej.
Hygger I jer?
Ja. Vi er som to dråber vand.
-Hvad sagde de andre til din forsvinden? -Jeg er ikke deres yndlingsbror lige nu.
Er du okay, Harlan?
Samtalemesteren.
-Er alt i orden? -Ja, det går fint.
Det er ved at blive slemt derude.
Der går ikke længe, før alt bliver smadret.
Okay, hvad er planen?
Harlan vil hjælpe mig med at eliminere sine kræfter.
Og hvis det ikke går?
Viktor, jeg står bag dig, men der er en grænse.
De andre har ret. Vi må gøre noget ved Kugelblitz.
Jeg ved det godt.
I har indtil i aften.
Ellers spreder jeg et rygte om, at du kommer tilbage.
Ja.
Søskende-løfte.
Jeg mener det.
Du skal ikke tage pis på mig.
Kom så.
Stan?
Stanley?
Vågn op!
Jeg kan ikke finde Stan.
Råber du altid om morgenen?
Det gør jeg, når jeg er bekymret.
-Han må være her et sted. -Okay.
Han er vel ikke blevet kugelblitzet ligesom de andre?
Fandens.
Dejligt. Du huskede nøddesmørret.
Sådan.
Blev du set?
Nej, men jeg kan ikke holde dig skjult her for evigt.
-Jeg kan ikke tage tilbage til hotellet. -Hvorfor ikke?
Det ved jeg ikke.
Luther. Det ved du vist godt.
Nej.
Okay. Hvad foregår der?
Jeg skændtes med en af mine søskende.
Hvilken?
Et par af dem.
Okay.
Kan du huske, jeg sagde, at min familie er alt, jeg har?
Ja.
Jeg ved ikke, om jeg overhovedet har den.
Det er jeg ked af.
Det er fint nok.
Jeg er træt af at slås med dem.
Det eneste, vi har til fælles, er barndomstraumer.
Jeg ved ikke, om det er nok til at holde os sammen længere.
Forstår du?
Det gør jeg faktisk.
Ja.
Der er én ting, jeg er 1000 procent sikker på.
Dine matematikevner halter, men det kan vi arbejde på.
Pis!
Hej.
-Ben vil have en snak. -Fint. Jeg kommer om lidt.
Ikke med dig.
Ham.
Hej, Fei. Hvad så?
-Hvor vidste du det fra? -Vi er naboer.
Og din seng knirker.
Jeg var vågen hele natten.
Jeg sagde det jo.
Stan.
Stanley!
For pokker.
Stan.
Stanley!
Klamt!
-Jeg har fundet noget. -Hvad?
Vildt nok.
Det er sgu uhyggeligt.
-Stans lighter. -Tror du, han gik derind?
Ja, selvfølgelig.
Ingen 12-årig kan modstå en hemmelig tunnel.
Stan!
Kommer du?
-Efter dig. -Fint.
Nyd udsigten.
Han har bare at være her, ellers bliver jeg sur.
Det var din idé at gå ind i den her morderhule.
Er vi tilbage igen?
Var den der før?
Nej, og jeg glemmer aldrig en røv.
Se det maleri.
Hvad foregår her?
Aner det ikke, men det der var et kvindeportræt.
Det her var majssnacks.
Jeg siger normalt ikke det her, men jeg er faktisk bange.
Jeg vil gerne tale om spøgelser…
Hvad begynder vi med?
Det ved jeg ikke. Måske kan vi begynde med det, du gjorde i laden.
Tilbage i 1963.
-Det gik ikke. -Jeg er ikke et barn nu. Jeg kan hjælpe.
Hvordan?
Jeg viser dig det.
Kan du høre det?
-Jeg kan høre vinden. -Nej.
Dybere end det.
Under vinden. Alt levende har en energibølge.
Sin egen lyd.
Jeg… Jeg kan ikke.
Koncentrer dig. Du skal høre det.
Det gør ondt!
Du skal slappe af. Luk det ind.
Viktor?
Harlan, stop!
Jeg kan klare det.
Harlan, stop det!
Rygtet siger, at du slipper ham fri.
Hør efter, Viktor. Du skal lytte.
Jeg kan høre det.
Fokuser på det. Lad det flyde gennem din krop.
Harlan!
Harlan, stop! Det er for meget!
Hvordan gjorde jeg det?
Det har du ingen ret til! Vi gjorde fremskridt.
Fremskridt? Du var ved at slå ham ihjel!
Vi har indtil i aften. Der er stadig tid. Du lovede det.
Nej. Der foregår noget andet her.
Ellers ville du ikke sætte dit liv på spil.
Du kan fortælle mig det.
Du kan bare gå.
Jeg har ingen andre steder.
Men jeg vil ikke se på, mens du prøver at begå selvmord.
Okay.
Jeg er klar.
-Hvor længe skal vi vente? -Skal du være et andet sted?
Nej, men jeg burde ikke være her.
Måske springer Ben og Fei frem og stikker mig ihjel.
Jeg ville aldrig lade dem skade dig.
Okay.
Giv os et øjeblik.
Dig. Vær nu sød.
Jeg ville ikke snige mig ind. Det er ikke Sloanes skyld.
Hvad spiller du?
Jeg elsker yatzy.
Den gamle Ben ville have grinet af den vits.
Okay, kæmpemand.
Spyt ud.
Hvorfor har jeres familie en fetich med jeres bror Ben?
Han… du…
Du var den bedste af os.
Og du døde for tidligt.
-Det med Jennifer… -Hvad for noget?
Det er ligegyldigt.
Du skal bare vide, at vi ikke var de samme uden dig.
Så jeg tager imod hvert sekund af hvilken som helst version af dig.
Jeg er ikke ham, dit fjols.
Det ved jeg.
Han holdt af andre mennesker. Han var uselvisk og venlig…
Og også sjov.
Måske…
Måske er der lidt af ham i dig.
Niks. Overhovedet ikke.
Genetisk er I ens. I er bare opvokset i forskellige miljøer.
Nu kommer det. Det gamle spørgsmål om arv kontra miljø.
Du kan fornægte det, men han er derinde…
…et sted.
Okay.
Jeg har allerede haft én dum storebror, der kommanderede med mig.
Jeg behøver ikke en ny.
Men måske gør holdet.
Grace!
Mor?
-Er alt i orden? -Selvfølgelig. Hvorfor?
Luk den op.
Det kan jeg ikke.
Gode gud.
Mener du det?
Jeg vil hellere have ham med os
end imod os.
Vil du ikke prøve den? Du har samme størrelse som Marcus.
Hvad er der galt?
Jeg er beæret.
Det er jeg. Men jeg…
-Jeg er stadig en Umbrella. -Er du?
Du kan blive, så længe du vil.
Hvad fanden var det?
Du skulle bare vide.
Kan jeg hjælpe?
Jeg skal tale med Pogo.
Der er ingen Pogo her.
Okay.
Du må hellere komme væk herfra, før jeg ringer til din skole.
Det er okay, Tammy. Lad drengen komme ind.
Du er enten dum eller desperat.
-Hvilken af delene? -Det kan du afgøre.
Det er min stil, men jeg har ikke lavet den.
Nej, ikke endnu. Jeg skar den ud af mit 100-årige jeg.
Så du er desperat.
Det ville du også være, hvis det gjaldt hele universet.
Så det er sket.
Her er det.
Virker det bekendt?
Reggie var besat af disse symboler.
Det er et segl. Et symbol med angiveligt magiske kræfter.
Far troede på videnskab. Fakta.
Jeg respekterede ikke meget hos ham, bortset fra det.
Han var ikke til halløj.
Det må bunde i noget rationelt.
Jeg ved det ikke, men han kaldte det Projekt Glemsel.
Glemsel.
Det her projekt. Jeg skal have mere viden.
Anmoder om specialenheder. Og forstærkning.
Du klarer den, TJ!
3455 California Street.
Jeg bliver beskudt med et automatvåben.
Der er et kvindeligt gidsel.
Dig igen!
Hvorfor trænger du dig på?
Når nu verden går under for tredje gang,
ville jeg endelig lære min far at kende.
Jeg er ikke din far.
Jeg ligner ham måske, men jeg opfostrede dig ikke.
Ja ja, en anden tidslinje. Men du er stadig ham.
Du ligner ham, og du opfører dig som ham, men…
Men hvad?
Du er meget rarere end ham den anden.
Han var et totalt røvhul!
Sikke en forsmædelig omtale af sin far!
Jeg ved ikke, hvad det betyder.
Jeg ville gerne blive og snakke, men jeg har travlt.
Surt for dig!
Det hele leder mig tilbage til dig. Suiten med den hvide bison.
Den menudo, der lignede maleriet.
-Du kender til Hvide Bison-suiten? -Jeg døde der!
-Hvad vil du have af mig? -Jeg…
Har du nogensinde følt, der var noget, du burde gøre,
noget vigtigt, men ingen fortæller, hvad det er,
og du er bange for at gå glip af det eller ødelægge det,
fordi du altid ødelægger alting, og du er sindssygt træt af det!
Godt. Bare fortsæt.
Du skal hjælpe mig med at forstå nogle ting om, hvem jeg er.
Såsom?
Hvorfor du låste mig inde i et mausoleum og sænkede min puls,
indtil jeg vågnede op i mit eget opkast.
Det viste den lille pige på cyklen mig, men hun er måske Gud.
Måske er hun Djævelen.
Hvem ved? Jeg kan ikke kende forskel.
Du er vidunderligt afsindig.
Sid ned.
Fortæl mig alt!
Okay.
Stan!
Stanley!
-Her er som blæst. -Virkelig? Det havde jeg ikke bemærket.
Kom.
Hallo!
Hotel Glemsel.
Kan du ikke læse? Der står, man ikke skal ringe.
Vi skal have hjælp. Hvorfor skulle den ellers være her?
Trudy dræber mig.
-Hvem er Trudy? -Stans mor.
Vent.
Hvad?
Stan er ikke vores barn. Vil du have noget sushi?
Det var lidt ligesom en drøm.
Men det var også som en parfumereklame.
Og så var der suppe.
Da jeg havde spist op,
kom jeg tilbage.
Jeg…
Jeg sagde, jeg kom tilbage.
-Hører du overhovedet på mig? -Med fuld opmærksomhed.
Det er fascinerende.
Alt er fascinerende, siden du fik mig afvænnet fra de piller.
Jeg vil gerne gøre gengæld.
Så du forstår, hvem du virkelig er. Vil du have det?
Der er intet, jeg hellere vil have.
Udover en probiotisk yoghurt, der ikke giver prutter.
Så kom herhen, knægt!
Okay.
Lidt stivere end forventet, men vi skal vel starte et sted.
-Hvad laver du? -Første del af din helbredelse.
Eksperimenter.
Fascinerende.
Det var en selvmordsmission.
Han fortalte Sparrow-børnene, at de måske aldrig ville komme tilbage.
Derfor gav jeg børnene pillerne for at beskytte dem mod ham.
Min narkoman-bror har lige afruset ham.
Tænk bare.
Så begynder Projekt Glemsel igen, og I er alle i fare.
Så må jeg få den tatovering. Binde sløjfen.
Er du sikker?
Det er skæbnen nok ligeglad med.
Hun er ondskabsfuld, ikke?
Lad os komme i gang.
Man bruger stadig de lyde, man kan høre.
Som regnen eller vinden eller lyden af dit eget åndedræt.
Man skal lære at bruge de lyde, man ikke kan høre.
Hvordan skal jeg gøre det?
Da du var væk, indså jeg, at jeg havde den her ting i mig.
Denne…
…kraft.
Jeg ville bruge det til noget godt.
Noget…
…smukt.
Jeg vidste ikke, hvad det var.
Jeg kaldte det marigold.
Ligesom blomsten?
Ved du, hvordan bier finder pollen?
Bier har en positiv ladning. Blomster har en negativ.
Bierne bruger hårene på deres krop til at opfange samspillet mellem markerne.
De kan høre pollenet.
Hvad er det, du siger?
Du skal ikke lytte…
…med dine ører.
Lyt med din marigold.
Og find min.
Jeg troede, du hadede legepladser.
Hver gang vi kommer forbi en, kigger du den anden vej.
Vores far lod os aldrig lege på dem, fordi de var barnlige.
Claire elskede dem.
Især gyngerne.
Gid du havde mødt hende.
Vi havde sikkert haft det fint sammen.
Mere end fint. Hun ville have elsket dig.
Som jeg elskede dig.
Som jeg stadig elsker dig.
Jeg elsker også dig. Og du ved, at jeg altid vil elske dig.
-Stop det. -Hvorfor?
Fordi du ikke findes.
Min Ray døde for ni år siden som 82-årig. Jeg undersøgte det.
Jeg håber, jeg havde et godt liv.
Ikke så godt, som du fortjente.
Hvad så nu?
Ser du ting?
Jeg er ved at miste forstanden.
Alle er lidt tossede en gang imellem.
-Måske er det stress. -Du forstår det ikke.
Jeg kan ikke komme hen til dig eller Claire.
I er væk for evigt, og det er, som om I aldrig var der.
Var du der nogensinde?
Vi var her. Det ved du.
Og så længe du lever,
bliver vi ved med at bo derinde
og herinde.
Uanset hvornår, eller hvor du er, vil vi altid være hos dig,
så du må gøre alt for at overleve det.
Lov det.
Åh gud.
Viktor.
Viktor!
Viktor.
Kom.
Er du okay?
Harlan?
Det er væk.
Vi klarede det.
Han har det fint.
Okay? Han har det fint.
Så Stan er adopteret. Okay.
Det er helt i orden. Jeg er adopteret. Jeg klarer mig da fint.
Ikke adopteret. Jeg lånte ham af min veninde Trudy.
Vent. Har du lånt… Har du kidnappet du et barn?
Hun tog på ferie, og han skulle underholdes.
Jeg ville tjekke dine faderevner. Stressteste, sparke til dækkene.
Er du sindssyg?
Vi mødtes på en galeanstalt.
Ufatte…
Stan fortjener bedre end det her.
-Stanley er med i det. -For pokker da.
Du…
-Fandens! -Det er fint. Det skal nok ske.
Jeg tager mig af dig senere.
Vi har lige mistet et barn.
Et menneske, der tilhører en anden!
Hvorfor tror du, jeg grovæder døde fisk, pikansjos?
Jeg elsker den lømmel. Mere end du nogensinde vil.
Men Stanley klarer sig nok. Han har det sikkert hylesjovt!
Glem det. Jeg ordner det selv.
Vi bør nok blive her. Hvad hvis han kommer forbi?
-Hvordan har Viktor det? -Han sover.
Han er udmattet.
Tak, fordi du lod os afslutte det.
Han er min bror. Jeg vil gøre alt for ham.
-Hvad skal der ske med mig? -Du tager hjem.
Vi rydder op efter dig.
Sammen med Sparrows.
Ja.
Jeg ved, hvorfor du ikke kan lide mig.
-Jeg bryder mig ikke om dit… -På grund af det jeg gjorde mod jer.
Og hvad er det?
Jeg troede, Viktor havde fortalt det.
Om mødrene.
Det var dig.
-Du er skyld i deres død. -Det var et uheld.
-Det var ikke meningen. -Du er skyld i Claires død.
-Mine kræfter løb løbsk. -Og skyld i, at verden går under!
Jeg kunne ikke stoppe.
Viktor vidste det.
Undskyld.
Jeg ville ikke…
Man siger undskyld, når man spilder mælk. Ikke når man udsletter ens barn!
Hvad vil du gøre?
Stan!
Lila! Kom herhen.
Fandt du ham?
Jeg kan ikke komme ud. Jeg får ikke lov.
Jeg spiser aldrig her igen.
Du har koncentrationsevne som en bananflue.
-Hvor skal du hen? -Få hjælp til at finde Stan.
Nej!
-Diego? -Jeg hører det.
-Vi må væk herfra. -Ikke uden Stan.
Afsted!
Kom så!
Kør!
Videre!
Kom nu!
Fart på!
Der er godt nok meget blod.
Skub til!
Stanley?
-Det er løgn. -Hvor var du henne?
Hvad? Må man ikke nuppe sig en slushice og lidt snacks?
Fandens.
KRIMINALITET ER PROBLEMET VI ER LØSNINGEN
I fik, hvad I ville have.
Det stopper her.
Tekster af: Jesper Samson