EN NETFLIX-SERIE
-Vær bestemt denne gang. -Ja, min kære.
Vil du…
Beklager. Jeg skal bare…
De er min rigtige familie. Elsker I mig overhovedet?
De er min rigtige familie.
Elsker I mig overhovedet?
Du må ikke være herinde.
Du tog min mappe, Herb.
-Jeg har ingen andre steder at tage hen. -Det er et nyt styre.
Nu vil de have fat i dig.
Jeg er med nu.
Kællingen døde, så lad hendes datter bøde?
Ikke helt fair.
Det…
Vi kan sætte dig af når som helst…
Fint.
Vestberlin.
1989.
Sehr gut.
Auf wiedersehen.
KOMMISSIONEN
Din snedige rad.
Se, hvem der fandt mors lille flugtplan.
Hvad der end jagter dig, Lila, så bliv ved med at løbe.
Stands ikke for et normalt liv.
Det normale er ikke for piger som os.
Og husk, stol ikke på nogen. Bortset fra mig.
Kys og kram, mor.
Gå videre!
Hej.
Må jeg låne din forhammer?
Lad os begynde.
Hvor er din mor?
Hun tog afsted med bassisten.
-Hvornår kommer hun tilbage? -Om en uge.
Hun gør den slags med bassister. Vi fulgtes hertil med en fra Atlanta.
Mødre er de værste.
Det må du nok sige.
Jeg klarer mig. Du behøver ikke blive.
Det gør du heller ikke.
Skulle vi to ikke tage til USA og terrorisere en gammel ven?
Det kunne være sjovt.
Jo. Den er jeg med på.
Cool.
Hvad fanden, gamle mand?
Har du dræbt mig og låst mig inde i bagagerummet?
Ja, det har jeg. Og du forblev død i 22 minutter.
Helt sårbar. Jeg kunne have taget samtlige dine organer.
Hvorfor?
Fordi hvis verden går under, skal du skynde dig at mestre dine evner.
-Vi skal arbejde. -Nej, far!
Fortalte du ham det?
Hvem, Viktor?
Ikke endnu.
Manner. Det vil han ikke bryde sig om.
-Det var nødvendigt. -Alligevel.
Familien burde være inddraget.
Og hvilken familie er det, Brutus?
Flot uniform. Du ligner en kæmpestor bums.
-Skal vi finde en, du kan tale med? -Jeg har det fint.
Men du har identitetskrise.
Virkelig? Var det også fint, hvad du gjorde på hotellet?
Luther.
Ben indkalder til familiemøde.
Okay, fint. I orden.
Begge familier.
Kan du få dine folk til at samarbejde?
Nå, du mener det.
Jeg er med.
Hun er med. Godt.
Hvad laver du? Stanley er væk! Vi må se det i øjnene!
Tjek i skorstenen!
Han er ikke i skorstenen! Han er blevet kugelblitzet!
Og hvis skyld er det? Du tog ham med!
Tillykke. I er begge to rådne forældre.
Kan vi holde fokus? Hvordan åbnede den sig før?
-Den var allerede på en måde åben. -Jaså.
Du burde være blevet ingeniør. En mistet mulighed.
Bliv ude. Det er sushi og død.
Da jeg mødte mit fremtidige jeg, advarede jeg mig selv om Glemsel.
-Pogo fortalte mig… -Øjeblik!
-Lever Pogo? -En anden Pogo, men ja.
Aben sagde, at far brugte år på at træne Sparrows
til en superhemmelig mission ind i…
Glemsel?
Så kommer jeg tilbage og finder ud af, at I to amøber faktisk har været derinde.
Alting fører til Glemsel. Så vi skal derind.
-Fandeme nej! -Vi var heldige at overleve.
-Og hvad så? Det er større end jer. -Siger ham med alle sine fingre.
Det her kommer ikke fra et handjob.
Jeg gik ind og mistede fingrene til noget med en kniv og en kæde.
Diego er måske mere pik end hjerne, men han har ret om Glemsel.
Vi går ikke ind igen, bare fordi du siger det.
Godt. For I skal med os.
Det lyder interessant. Hvorhen?
-Sparrow Academy. -Verden går under.
Vi må standse vores strid og arbejde sammen imod Kugelblitz.
Og hvis vi ikke gør det?
Så er det ikke kun Stanley, der forsvinder.
Kom.
Rart at møde dig.
Hun stak sig selv i øjet.
Velkommen. Lad som om, I er hjemme.
Kælling, det er vores hjem.
-Hvabehar? -Vingummi?
-Hvor er Viktor og Klaus? -De er sikkert blevet kugelblitzet.
-Du er så dyster. -Hvad er der sket med din hånd?
Vi har ikke tid til sniksnak. Sæt jer ned.
Kan du ikke spørge pænt?
Nej.
Det her er da hyggeligt, ikke?
Alle er samlet.
En stor, lykkelig familie.
-Sveder jeg? -Nej, det er fint.
Jeg ved, vi har set ondt til hinanden. Men det er glemt nu, ikke?
Spørgsmål?
Hvis jeg dræber dig, får vi så vores Ben tilbage?
Hypotetisk set.
Bliv ved, og du får mere blod på dig.
Hvis testosterontvillingerne er færdige, vil jeg gerne tale om en plan.
Hvor er han?
Viktor.
Hvad har du gjort ved Harlan?
De gjorde ikke noget. Det var mig.
Jeg dræbte Harlan.
Jeg… Jeg forstår det ikke.
-Hvorfor? -Han fortjente ikke at leve.
Hvorfor? Fordi de sagde det.
-I behøver ikke at lytte. -Tyve dollars på den lille.
De bestemmer ikke over os.
Den er jeg med på.
Vi kunne have talt sammen. Fundet en anden løsning.
Så du kan lyve igen og tage hans side?
-Sådan var det ikke. -Det var præcis sådan.
Jeg ved, at Harlan dræbte alle vores mødre.
-Hvad? -Hvad?
Det var fandens!
Lidt af en drejning.
-Hvem har sagt det? -Harlan.
Efter du løj du om det overfor mig.
Passer det, Viktor? Startede Harlan det hele?
Ja, men han ville ikke skade nogen.
Hvordan ved du det?
Fordi jeg kendte ham.
Han var sød og rar, indtil jeg fik ham til at ligne os.
Jeg ødelagde ham.
-Hvis I vil bebrejde nogen, er jeg her… -Tror du ikke, jeg allerede gør det?
Det handlede ikke om at redde verden.
Det handlede om at såre mig.
Hævn for…
Fortsæt.
-Sig hendes navn. -Måske burde vi tage en pause… Okay.
-Fik Harlans død Claire tilbage? -Fik dine løgne Sissy tilbage?
-Du var også… -Jeg dræbte ikke nogen!
Men du bragte alle i fare! Ved du, hvordan det føltes?
At du kæmpede hårdere for min datters banemand end for at få hende tilbage.
Jeg kan ikke få Claire tilbage. Det kan ingen. Men jeg var der for dig.
-Jeg prøvede… -På hvad?
Hjælpe med sorgen?
Hele familien siger, jeg skal ignorere min smerte,
mens I fokuserer på jeres egen.
Nogen måtte bøde, for du gør det aldrig selv.
Ødelægge verden, dræbe Pogo, nær dræbe mig.
Og hvorfor?
Så vi kan løbe rundt og rydde op efter dig?
-Jeg er træt af det. -Ro på, Allison.
-Okay, jeg… -Hold din kæft!
Allison.
Hver gang jeg skaber et nyt liv for mig selv,
får du verden til at gå under og tager det fra mig!
Hvordan gør du det uden "Rygtet siger"?
Det er bare en lille gave fra Harlan.
Luk ned for de kræfter. Det er ikke i orden!
Vi skulle have ladet dig blive i kælderen.
Stop det, Allison!
Er du okay?
Ja.
Lad os fortsætte.
Sejt.
I skændes ligesom os.
Nej.
Vi skændes ikke sådan.
Fortæl mig. Hvad kan vi lide at lave sammen? For sjov.
Jeg forstår ikke spørgsmålet.
Tog vi ikke på familieture i din tidslinje?
Med vores far?
Fandeme nej.
Han var et diktatorisk pikhoved.
Det hele handlede om missionerne. Intet andet.
Hvorfor forstår du så ikke dine kræfter? Lærte I ikke noget på akademiet?
Det begyndte at gå skævt på akademiet.
Hvordan?
Fem forsvandt i tiden.
Han forsvandt bare.
Ben døde under Jennifer-hændelsen.
-Tragisk. -Jeg er ikke færdig.
Du medicinerede din datter i årevis.
Du gjorde Luther til en halvabe-månedreng-freak.
Du låste mig inde i en kasse fuld af spøgelser.
Og så begik du selvmord, så ingen af os ville få svar.
Jaså.
Så du var altså en frygtelig far.
-Det fangede jeg. Tak. -Godt.
Det er på tide, jeg gør det godt igen. Fra nu af.
Du har lige myrdet mig og stoppet mig ned i bagagerummet.
-Det husker jeg altså. -Lad os glemme detaljerne.
Nyt forslag.
Jeg hjælper dig med dine kræfter. Du bebrejder mig ikke for din anden far.
Vi begynder forfra.
Jeg har jo sagt, at jeg ikke kan styre, hvor længe jeg er død.
-Det er et af livets mysterier. -Sludder.
Man kan lære at dø ordentligt.
Du skal bare have en vejleder. Stoler du på mig?
Ja. Jeg stoler på dig.
Næsten-udødelighed er en stor gave.
Men du genoplives på tidspunkter, du ikke styrer, og med slatne reflekser.
Du kan hverken forsvare dig selv eller dit hold.
Du har forvandlet en styrke til din svaghed.
Jeg er jo egentlig ligeglad med din mening,
men hvis jeg skulle forbedre mig selv,
hvad gør jeg så?
Først styrker vi dine reflekser. Øvelse gør mester.
Stil dig der.
Når du er hurtig nok til at fange bolden, er du nået i mål.
Hvorfor ikke?
Men bare så du ved det, så har jeg hånd-øje-koordination som en fuld killing.
Se bare.
Klaus Hargreeves. Genoplivningstræning.
Forsøget begynder klokken 13,15.
Genoplivning efter døden. Atten minutter og seks sekunder.
Du narrede mig.
Kan du se? For langsom.
Igen.
Du er en forfærdelig far!
Igen! Grib!
Elleve minutter og seks sekunder.
Bedre, men ikke godt nok.
Koncentrer dig, Klaus.
Du kan godt. Igen!
Ni minutter og tyve sekunder.
Det gør ondt.
Du er ved at lære det.
Igen!
Jeg har vist fået styr på det.
Seks minutter.
Fire minutter.
To minutter. Fremragende!
Hurtigere.
Kan du se? Jeg tvivlede aldrig på dig.
Nu er du klar.
Klar til hvad?
Smukt, ikke?
Det tog Stanley.
Og nogle milliarder andre.
Dem er jeg ligeglad med.
Så det hele handler om dig?
Vi er alle irrelevante. Det vil tage hele universet.
Hvad er det lavet af?
Små sorte huller, der kollapser i stigende tempo.
-Hvorfor bliver vi ikke suget ind? -Vi ved det ikke.
I burde ikke være her, og det burde heller ikke.
En umulighed for en umulighed.
Universet elsker balance.
Grace har målt bølgerne. Den næste er om tre timer.
-Hvad gør vi? -Vi fanger den.
-I en Dyson-sfære? -Ja.
Okay.
Afgrænsningsfaktor?
0,98 ved spidsbelastning.
-Trækstyrke? -Maksimal trækstyrke på 10,000 gigapascal.
-Et det her hot? -Nej.
-Hvad synes du, Fem? -Måske går det.
Eller måske dør vi alle.
Jeg er med.
-Du er ikke nødvendig. -Hvabehar?
Hvis det skal fungere, skal vi bruge Sloane, Lila, Christopher og…
Viktor.
Selvfølgelig.
Du er familie, Viktor.
Og der er intet, der får mig til at elske dig mindre.
Ligegyldigt hvad du siger, kommer jeg ikke ned, hvis Allison er der.
Jeg ville hente min jakke.
Har du ventet på, at nogen ville trygle dig om at komme?
Hvor pinligt.
Det er officielt. Vores Ben var bedre.
Det hører jeg.
Men han døde vist?
Folk siger, vi har store egoer, men det er jer, der skaber drama.
Verden brænder, fordi du er vred på din søster?
Fantastisk.
-Sådan er det ikke. -Jeg er ligeglad.
Det er også ligegyldigt. Snart er vi alle sammen Kugel-toast.
Og så havde Harlans død intet formål.
Godt gået.
Hold op med at græde på mine lagner, emo.
Det er klamt.
Kom nu. Jeg troede, vi skulle hjem.
Du har en gave, du nægter at udnytte.
Fortæl mig. Hvorfor skulle netop du frygte de døde?
Godt spørgsmål.
Måske fordi et røvhul i den virkelige verden
låste mig inde i en kasse fuld af spøgelser, da jeg var lille.
Præcis! Vi kan ikke ændre fortiden, men vi kan konfrontere den.
Her blev din gave til dit mareridt.
Man er ikke en mand, før man dræber sine dæmoner.
Tak for det, Obi-Wang, men mine dæmoner findes faktisk.
Så bør de netop konfronteres.
Du mistede noget afgørende her.
Det er på tide, du tager det tilbage.
Kun champagne.
Kæmpe røvhuller.
Apropos røvhuller.
Har du fif til, hvordan man får din dumme bror til
at godtage min undskyldning?
Ingen ønsker undskyldninger.
De vil have tilståelser.
Man skal bekende, hvordan man har såret dem, så de ved, man forstår det.
Medmindre man er Viktor. Så er intet godt nok.
Ja. Det var ret spændende.
Hvordan har du det med…
Fint.
Jeg foretrækker en god Guinness.
Jeg troede, jeg ville få det bedre af at dræbe Harlan. Eller værre.
Bare føle noget.
Men…
…det skete ikke.
Eller måske føler du det hele på en gang, og så udligner det hinanden.
Nej, jeg tror, jeg begynder at forstå det hele.
Hvad mener du?
Som jeg ser det, er vi alle snart døde.
Eller i en ny tidslinje, hvor Harlan nok aldrig fandtes.
Det hele er ligegyldigt.
Intet er ægte.
Intet forbliver.
Sygt. Du har vist nedtur.
Okay. Hør her.
Når man roder rundt med tidsrejser, bliver man helt kulret,
men tingene findes stadig.
Det hele går bare så hurtigt, at man bliver svimmel af forandringerne.
Det er som kunstskøjteløbere
og deres tredobbelte salchow-doggystyle, eller hvad det hedder.
Man skal vælge et fokuspunkt.
Noget konkret at fokusere på.
Uanset hvad der ændrer sig omkring en.
Hvad hvis jeg havde et, men mistede hende?
Så find et andet.
Ellers bryder du sammen.
Vi er klar.
Hvordan begynder vi?
Har I nogensinde flyttet en bikube?
Nej, for det er sært.
Man kan ikke bare tage den.
Man skal bygge en kasse rundt om den, og så lukker man den inde.
Et af de sorte huller vibrerer i et andet tempo.
-Jeg kan mærke dem. -Godt.
Lad dem ikke ændre tempo, ellers eksploderer det hele.
Ikke ryste bierne. Forstået.
Lila, når du er klar, gør du præcis som Viktor.
Hvad laver hun?
Bruger dets tyngdekraft til at kondensere det.
Det er ret sejt.
I sagde ikke, at I byggede et fængsel til Gud.
Mor?
Det har I ingen ret til.
Vi har lidt travlt, Grace.
Hævndagen var i mit hjerte…
Hvad taler du om?
…og min frelses år var kommet.
Fandens!
Hævndagen var i mit hjerte,
og min frelses år var kommet.
Tag dig sammen.
Tag dig sammen, din kujon.
Pis!
Mor!
Det er Diego. Vi vil helst ikke skade dig.
Hævndagen var i mit hjerte, og min frelses år var kommet!
Lila, bliv her.
Intet personligt.
Okay.
Fremad
Kristne stridsmænd
Frem til
Kamp og sejr
Christopher, nu!
Herhenne!
-Hurtigt. Hvad er du bange for? -De ansigtsgnavende spøgelser.
Nej, du er bange for fiasko. Så du prøver ikke.
For du vil hellere flygte end skuffe.
-Skuffe hvem? -Mig.
I enhver tidslinje er jeg for god en lærer til at forberede dig så ringe.
Det kan ikke være tilfældigt.
Jeg fik jer børn til at føle jer små, forvirrede over jeres kræfter.
-Så jeg kunne kontrollere jer. -Hvorfor gjorde du det?
Det er lige meget. Fokuser!
Jeg så dig i dag.
Inde under det pyntesyge ydre er du en kriger.
Det er disse ånder, der burde frygte dig.
-Hvordan slår jeg dem? -Ingen anelse.
Men jeg tror af hele mit hjerte, at du gør det.
Vis dem det.
Vær alt det, jeg var bange for at lade dig blive.
Okay.
Godt. Jeg gør det.
Du er sandelig et mirakel.
Virkede det?
Næste Kugel-bølge om tre,
to,
en.
Undgår du mig?
Afsløret.
Min rejseguide?
Jeg har lavet en ny liste.
Det er alle dine yndlingsmonumenter i Italien, som stadig står.
Farvekodet efter regioner.
Nørd.
Du har lige reddet verden. Du fortjener at se den nu.
Jeg vil gerne se den sammen med dig.
Jeg… har selv lavet den.
Jeg kunne ikke finde en diamant med kort varsel,
så det er en månesten.
Jeg tog den med tilbage og gemte den til en særlig lejlighed…
Den er smuk.
Sloane,
vil du gifte dig med mig?
Beklager det med din robot-mor.
-Hun var ikke min rigtige mor. -Okay.
Undskyld, jeg løj for dig om Stanley.
Jeg savner ham også. Den lille lort med sine skøre ører.
Han fortjente bedre.
Ja, det gjorde han.
Ved du, hvorfor jeg tog ham med?
Fordi du er psykopat?
Nej.
Fordi jeg er en kujon.
At efterlade et barn hos dig og se din reaktion,
føltes sikrere end sandheden.
Som er?
Jeg er gravid.
Diego.
Jeg er gravid.
Jeg tisser gerne på en pind senere, men vil du være sød at…
Min mor skød mig i hjertet.
Vidste du det?
Ja, Fem fortalte mig det. Hvordan vidste du det?
Omstillingsbordet.
Jeg savnede dit dumme fjæs, så jeg ville se dig.
I stedet…
Sagen er,
at jeg ikke bliver en særlig god mor.
Æbler og træstammer.
Men jeg så dig med Stan, og du er en god far.
Hvad vil du have af mig?
Okay.
Sandheden?
Du bør flygte fra mig.
Jeg er…
Jeg er helt til rotterne.
Jeg tror, at en, der aldrig har haft en familie,
ikke kan komme og bede om en.
Men det er mit ønske.
Med dig.
Må jeg tænke over det?
Ja.
Selvfølgelig.
Vil du have selskab?
Ja.
Okay.
Det var sødt af dig.
At dræbe mor, så Diego undgik det.
Du godeste. Vi er en underlig familie, ikke?
Ja, jeg kunne godt selv høre det.
Det er fint.
Hvad gør vi med Allison?
Vi er alle bekymrede for Allison, men jeg er bange på dine vegne.
Seriøst?
-Ja. -Hun slog en ihjel.
Jeg ville gøre det rette og redde Harlan.
Ved du, hvorfor dette spring bare skulle lykkes?
Fordi du er gammel og træt?
Fordi jeg nedslagtede en hel bestyrelse for at få os tilbage.
Shit.
Vil du have et råd fra en med erfaring?
Du skal ikke regne på det.
Den ligning findes ikke.
Der er ingen "red fem gange Harlan for to gange Claire"-formel.
Folk som os vil aldrig
redde nok liv til at opveje dem, vi tager.
-Det vil jeg ikke acceptere. -Så drukner du.
Det er prisen for at være magtfuld. Nogle gange træder vi på myrer.
Jo før du indser det, jo sikrere er vi alle.
Hvad skal det betyde?
Det betyder, at du er meget farlig, Viktor Hargreeves.
Dine beslutninger påvirker hele verden.
Så uanset hvor velmente, de er, kan du ikke træffe dem alene.
Ved du, hvad man kalder en superhelt, der arbejder alene
og ikke lytter til nogen?
En skurk.
-Jeg er ikke en skurk. -Og det håber jeg, du aldrig bliver.
Men vi må vente og se.
Ikke mere enegang.
Hvis du har brug for noget, er jeg her for dig.
Men hvis du lyver for os igen…
…så dræber jeg dig selv.
Godt, vi sluttede fred. Det hele gik godt.
Ja.
Men vi dræber dem i morgen, ikke?
Chris har udset sig knivdrengen.
Ingen dræber nogen.
Hvorfor ikke?
Vi fulgte din plan, samlede familierne, reddede verden. De er overflødige nu.
-Jeg er ikke færdig. -Med hvad?
Det er mellem mig og far.
Har du en aftale med far?
Måske.
Det er slut.
-Sæt dig ned. -Nej.
Vi anerkender ikke din autoritet.
Du er en frygtelig leder, der kun er loyal overfor dig selv.
Du taler ikke på Christophers vegne.
Mener du det?
Jeg er Nummer Et. Du gør, som jeg siger.
Ikke længere.
Skål for et nyt liv uden det pikhoved.
Hvad er der galt?
Gå tilbage, Fei.
Chris, det skal nok gå.
Fei!
Jeg hjælper dig.
Åh nej!
Vi må afsted. Nu!
Vi må ud herfra!
Ben!
Løb!
Tekster af: Jesper Samson