‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫הפעם תהיה תקיף.‬ ‫-כן, יקירתי.‬
‫את רוצה…‬
‫סליחה. פשוט… סליחה.‬
‫הם המשפחה האמיתית שלי.‬ ‫את אוהבת אותי בכלל?‬
‫הם המשפחה האמיתית שלי.‬
‫את אוהבת אותי בכלל?‬
‫את יודעת שאסור לך להיות כאן.‬
‫לקחת את המזוודה שלי, הרבלט.‬
‫אין לי לאן ללכת.‬
‫יש משטר חדש, ליילה.‬
‫הם המשפחה האמיתית שלי.‬ ‫-והם דורשים את ראשך.‬
‫את אוהבת אותי בכלל?‬
‫אני מבינה.‬
‫הידד, הכלבה מתה,‬ ‫אז ננהל מול הבת שלה ונדטה?‬
‫לא ממש הוגן.‬
‫זה…‬
‫אנחנו יכולים להקפיץ אותך לכל תקופה…‬
‫בסדר.‬
‫ברלין המערבית.‬
‫1989.‬
‫בסדר גמור.‬
‫טוב.‬
‫תסתכל.‬
‫זה כדור.‬
‫היי שלום.‬
‫- ברלין, 1989 -‬
‫- הנציבות -‬
‫חכמה שכמוך.‬
‫תראו מי מצאה‬ ‫את תוכנית הבריחה הקטנה של אימא.‬
‫לא משנה מה רודף אחרייך, ליילה, יקירתי,‬ ‫תמשיכי לברוח.‬
‫אל תעצרי בשביל חיים נורמליים.‬
‫"נורמלי" לא נועד לבחורות כמונו.‬
‫ותזכרי, אל תבטחי באיש. חוץ מאשר בי.‬
‫נשיקות וחיבוקים, אימא.‬
‫תמשיך ללכת!‬
‫היי.‬
‫אפשר לשאול את הפטיש שלך?‬
‫בואו נתחיל.‬
‫איפה אימא שלך?‬
‫היא עזבה עם נגן הבס.‬
‫מתי היא חוזרת?‬
‫בעוד שבוע.‬
‫היא עושה את זה לפעמים עם נגני בס.‬ ‫הגענו לכאן בעקבות נגן בס מאטלנטה.‬
‫אימהות הן נוראיות.‬
‫ספרי לי על זה.‬
‫אני אהיה בסדר. את לא צריכה להישאר.‬
‫גם אתה לא.‬
‫היי.‬
‫מה דעתך שאתה ואני ניסע לאמריקה‬ ‫ונפחיד חבר ותיק שלי?‬
‫זה יכול להיות כיף.‬
‫בטח. אני בפנים.‬
‫מגניב.‬
‫"בטח בגלל הכסף"‬
‫- הרמס -‬
‫"בטח בגלל הכסף"‬
‫מה הקטע, זקן?‬
‫הרגת אותי ונעלת אותי בתא המטען‬ ‫של המכונית שלך?‬
‫אכן כן. ואתה נשארת מת במשך 22 דקות.‬
‫פגיע לחלוטין.‬ ‫יכולתי לקחת את כל האיברים שלך.‬
‫למה?‬
‫העניין הוא, שאם העולם מגיע אל קיצו,‬
‫אוזל לך הזמן ללמוד לשלוט בכישרונות שלך.‬
‫יש לנו עוד עבודה.‬ ‫-לא, אבא!‬
‫סיפרת לו?‬
‫למי, לוויקטור?‬
‫עוד לא.‬
‫אוי, לא. הוא לא יקבל את זה בצורה טובה.‬
‫עשיתי מה שהיה צריך לעשות.‬ ‫-אני רק אומר.‬
‫זו הייתה צריכה להיות החלטה משפחתית.‬
‫איזו משפחה בדיוק, ברוטוס?‬
‫מדים יפים, דרך אגב.‬ ‫אתה נראה כמו חצ'קון שלא פיצצו אותו.‬
‫שנמצא מישהו שתוכלי לדבר איתו?‬
‫אני בסדר. אתה זה שיש לו משבר זהות.‬
‫באמת? את קוראת למה שעשית לי במלון, "בסדר"?‬
‫לות'ר.‬
‫בן מכנס אסיפה משפחתית.‬
‫כן, יופי. אין בעיה.‬
‫שתי המשפחות.‬
‫אתה חושב שתוכל לשכנע‬ ‫את החבר'ה שלך לשתף פעולה?‬
‫אה, את רצינית.‬
‫אני בפנים.‬
‫היא בפנים. טוב.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬ ‫סטנלי איננו! אנחנו צריכים לקבל את זה!‬
‫תבדקי בארובה!‬
‫הוא לא בארובה המחורבנת!‬ ‫הוא נעלם בגלל הקוגלבליץ!‬
‫ומי אשם בזה? את הבאת אותו לכאן!‬
‫ברכותיי. שניכם הורים נוראיים קלות.‬
‫אפשר להתרכז? באמת. איך הדבר הזה נפתח קודם?‬
‫לא יודע. הוא כבר היה די פתוח.‬ ‫-"כבר היה די פתוח."‬
‫דייגו, היית צריך להיות מהנדס.‬ ‫זו הזדמנות לא מנוצלת.‬
‫למה לך להיכנס לשם? יש שם רק סושי ומוות.‬
‫כשפגשנו את עצמי העתידי בבונקר הנציבות,‬ ‫הזהרתי את עצמי מפני תהום הנשייה.‬
‫עכשיו, פוגו אמר לי…‬ ‫-היי, רגע אחד!‬
‫פוגו חי?‬ ‫-פוגו אחר, אבל כן.‬
‫הקוף אמר שאבא אימן את הדרורים במשך שנים‬
‫למשימה סודית ביותר אל תוך…‬
‫תהום הנשייה?‬
‫ואז אני חוזר לכאן ומגלה ששניכם,‬ ‫מחלות מין מהלכות שכמוכם,‬
‫כבר הייתם שם.‬
‫הכול מוביל לתהום הנשייה.‬ ‫אנחנו חייבים להיכנס לשם.‬
‫ממש לא! לא יקרה.‬ ‫-אין מצב! בקושי יצאנו משם בחיים.‬
‫כן? אז מה? מדובר כאן על הרבה יותר משניכם.‬
‫אמר הבחור עם כל האצבעות.‬
‫זה לא קרה לי בגלל שעשיתי ביד למומיה, טוב?‬
‫נכנסתי לשם ואיזה יצור עם סכין על שרשרת‬ ‫חתך לי את האצבעות.‬
‫תראה, יכול להיות שדייגו הוא 90 אחוז דביל‬ ‫ו-10 אחוז דחיפות אגן,‬
‫אבל הוא צודק לגבי תהום הנשייה.‬
‫אנחנו לא נחזור לשם רק בגלל שאתה אומר.‬
‫יופי. כי אתם באים איתנו.‬
‫זה יהיה מעניין.‬
‫לאן?‬ ‫-לאקדמיית הדרור.‬
‫העולם מגיע אל קיצו.‬
‫הגיע הזמן שנניח בצד את הקשקושים הקטנוניים‬ ‫ונעבוד יחד על הקוגלבליץ הזה.‬
‫כן? או שמה?‬
‫או שסטנלי לא יהיה האחרון שייעלם.‬
‫בוא.‬
‫נעים מאוד להכיר.‬
‫דקרה את עצמה בעין.‬
‫ברוכים הבאים. בבקשה, תרגישו בבית.‬
‫זה באמת הבית שלנו, כלבה.‬
‫סליחה?‬
‫סוכריית גומי?‬
‫איפה ויקטור וקלאוס, לעזאזל?‬
‫עם המזל שלנו,‬ ‫הקוגלבליץ בטח העלים אותם כבר.‬
‫אתה בחור ממש אפל לפעמים.‬ ‫-מה קרה ליד שלך?‬
‫אין זמן לפטפוטים מיותרים. כולם לשבת.‬
‫אומרים, "בבקשה".‬
‫לא.‬
‫אז, זה די נחמד, נכון?‬
‫כולנו יחד כאן.‬
‫משפחה גדולה ומאושרת.‬
‫אני מרגיש שאני מזיע. אני מזיע?‬ ‫-לא, אתה בסדר.‬
‫תראו, אני יודע ששררו בינינו יחסי איבה.‬
‫לא משנה. מים מתחת לגשר, נכון?‬
‫שאלה?‬
‫כן, אם אני אהרוג אותך, בן שלנו יחזור?‬
‫באופן היפותטי.‬
‫תמשיך לדבר, ולא רק היד שלך תדמם.‬
‫טוב, אם תאומי הטסטוסטרון סיימו,‬ ‫אני אשמח לחזור לנושא התוכנית.‬
‫איפה הוא?‬
‫ויקטור.‬
‫מה עשיתם להרלן?‬
‫הם לא עשו שום דבר. אני עשיתי.‬
‫הרגתי את הרלן.‬
‫אני לא… אני לא מבין.‬
‫למה?‬ ‫-כי לא הגיע לו לחיות.‬
‫מה? כי הם אמרו שלא?‬
‫את לא חייבת להקשיב להם.‬ ‫-עשרים דולר על הקטן.‬
‫אין להם זכות לומר לנו מה לעשות.‬
‫התערבנו.‬
‫יכולת לדבר איתי.‬ ‫יכולנו לחשוב על פתרון אחר.‬
‫בשביל שתשקר לכולנו שוב ותהיה בעדו?‬
‫זה לא מה שקרה.‬ ‫-זה בדיוק מה שקרה.‬
‫אני יודעת שהרלן הרג את האימהות שלנו.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫לעזאזל.‬
‫חתיכת תפנית בעלילה.‬
‫מי סיפר לך?‬
‫הרלן.‬
‫אחרי שאתה שיקרת לי בפרצוף.‬
‫זה נכון, ויקטור? הרלן התחיל את כל זה?‬
‫כן, אבל הוא לא התכוון לפגוע באף אחד. הוא…‬
‫איך אתה יודע?‬
‫כי הכרתי אותו.‬
‫והוא היה מתוק וטוב לב‬ ‫עד שגרמתי לו להיות כמונו.‬
‫אז אני דפקתי אותו.‬
‫ואם את צריכה להאשים מישהו, אני כאן…‬
‫למה אתה חושב שאני לא מאשימה אותך?‬
‫לא רצית להציל את העולם.‬
‫רצית לפגוע בי.‬
‫כנקמה על…‬
‫תמשיך.‬
‫תגיד את שמה.‬
‫אולי כדאי שכולנו נירגע… טוב.‬
‫קלייר חזרה כשהרגת את הרלן?‬ ‫-סיסי חזרה כשהגנת עליו?‬
‫זה היה לא פחות אישי עבורך…‬ ‫-אני לא הרגתי אף אחד!‬
‫אבל סיכנת את כולם! אתה יודע איזו הרגשה זו?‬
‫לראות אותך נאבק יותר להגן על האדם‬ ‫שעזר להשמיד את בתי‬
‫מאשר אי פעם נאבקת להחזיר אותה?‬
‫אני לא יודע איך להחזיר את קלייר.‬
‫טוב? אף אחד לא יודע. אבל הייתי שם בשבילך.‬
‫ניסיתי…‬ ‫-מה ניסית?‬
‫לעזור לי להתאבל?‬
‫אלוהים, המשפחה הזאת כל כך להוטה‬ ‫להגיד לי לבלוע את הכאב שלי‬
‫וכל כך דואגת לעצור את הכאב שלך.‬
‫מישהו נאלץ לשלם‬ ‫כי נדמה שאתה אף פעם לא משלם.‬
‫להשמיד את העולם,‬ ‫להרוג את פוגו, כמעט להרוג אותי.‬
‫ובשביל מה?‬
‫כדי שנוכל להתרוצץ ולנקות את הבלגן שלך?‬
‫נמאס לי מזה.‬
‫תירגעי, אליסון.‬
‫טוב, אני…‬ ‫-סתום את הפה שלך!‬
‫אליסון.‬
‫בכל פעם שאני בונה לעצמי חיים חדשים,‬
‫אתה מביא לסוף העולם ולוקח אותם ממני!‬
‫איך את עושה את זה בלי להגיד "שמעתי שמועה"?‬
‫סתם שרידי מתנה מהרלן.‬
‫טוב, זהו זה. מספיק עם הכוחות, אליסון.‬ ‫זה לא בסדר!‬
‫היינו צריכים להשאיר אותך במרתף.‬
‫וואו! אליסון, די כבר!‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫בואו נמשיך.‬
‫אחלה.‬
‫אתם רבים בדיוק כמונו.‬
‫לא, בנאדם.‬
‫אנחנו לא רבים ככה.‬
‫- ג'ניפר -‬
‫אז תגיד לי. מה אנחנו אוהבים לעשות יחד?‬ ‫בשביל הכיף.‬
‫אני לא מבין את השאלה.‬
‫לא יצאנו לטיולים משפחתיים בציר הזמן שלך?‬
‫עם אבא שלנו?‬
‫ממש לא.‬
‫האיש הזה הוא ההגדרה המילונית לבן זונה.‬
‫לא. רק המשימות היו חשובות לו. רק המשימות.‬
‫אז איך זה שאין לך מושג לגבי הכוחות שלך.‬
‫לא למדת כלום באקדמיה?‬
‫טוב, העניינים השתבשו באקדמיה די בהתחלה.‬
‫באיזה אופן?‬
‫חמש אבד בזמן.‬
‫פשוט נעלם.‬
‫בן מת במהלך תקרית ג'ניפר.‬
‫טרגי.‬ ‫-טרגי? לא סיימתי.‬
‫סיממת את הבת שלך במשך שנים.‬
‫הפכת את לות'ר לחצי-קוף, חצי ילד-חלל מוזר.‬
‫נעלת אותי בתא מלא רוחות רפאים.‬
‫ואז התאבדת כדי שאף אחד מאיתנו‬ ‫לא יקבל תשובות.‬
‫אני מבין.‬
‫מה שאני אומר זה, שהיית אבא נוראי.‬
‫כן. קלטתי את זה. תודה.‬ ‫-יופי.‬
‫הגיע הזמן שאפצה אותך. החל מעכשיו.‬
‫אתה כרגע רצחת אותי‬ ‫ודחפת אותי בתא המטען של המכונית שלך.‬
‫יש לי הערות, אבא.‬ ‫-בוא לא ניתפס לפרטים.‬
‫הצעה חדשה.‬
‫אני אעזור לך לשלוט בכוחות שלך.‬
‫אתה תפסיק להאשים אותי בחטאי אביך השני.‬
‫תאפשר לנו להתחיל מחדש.‬
‫טוב, אבל אמרתי לך שאני לא יכול לשלוט‬ ‫במשך הזמן שאני מת.‬
‫זו אחת מהתעלומות האלה של החיים.‬ ‫-שטויות.‬
‫למות היטב זו מיומנות כמו כל מיומנות אחרת.‬
‫פשוט נחוץ לך המאמן הנכון. אתה סומך עליי?‬
‫כן. אני סומך עליך.‬
‫להיות כמעט בן אלמוות זו מתנה מדהימה.‬
‫אך אתה חוזר לחיים במרווחים בלתי צפויים‬
‫שלא בשליטתך, עם רפלקסים של אטרייה רטובה.‬
‫ללא כל יכולת להגן על עצמך או על הצוות.‬
‫איכשהו, הפכת את הנכס שלך לנטל.‬
‫ובכן, לא שאכפת לי מהדעה שלך,‬
‫אבל אם אני רוצה להשתפר,‬
‫איך אני עושה את זה?‬
‫ראשית, בוא נחדד את הרפלקסים שלך.‬ ‫תרגול מביא לשלמות.‬
‫תעמוד שם.‬
‫כשתהיה מהיר מספיק כדי לתפוס את הכדור הזה,‬
‫זה אומר שהצלחת.‬
‫למה לא? טוב.‬
‫אבל רק שתדע,‬
‫יש לי תיאום עין-יד של חתלתול שיכור.‬
‫אתה רואה?‬
‫קלאוס הרגריבס. אימון החייאה.‬
‫תחילת הניסוי, 13:15.‬
‫החייאה לאחר המוות, 18 דקות, שש שניות.‬
‫עבדת עליי.‬
‫אתה רואה? איטי מדי.‬
‫שוב!‬
‫אתה אבא נוראי!‬
‫שוב! תפוס!‬
‫אחת עשרה דקות ושש שניות.‬
‫יותר טוב, אבל לא מספיק טוב.‬
‫תתרכז, קלאוס.‬
‫אתה מסוגל. שוב!‬
‫תשע דקות ו-20 שניות.‬
‫זה כואב.‬
‫נראה לי שאתה מתחיל לתפוס את העניין.‬
‫שוב!‬
‫נראה לי שהבנתי את העניין.‬
‫שש דקות.‬
‫ארבע דקות.‬
‫שתי דקות. מצוין!‬
‫יותר מהר!‬
‫רואה? מעולם לא פקפקתי בך.‬
‫עכשיו אתה מוכן.‬
‫מוכן למה?‬
‫יפהפה, לא?‬
‫וואו.‬
‫זה מה שלקח את סטנלי.‬
‫יחד עם עוד כמה מיליארדי אנשים.‬
‫כן, שלא הכרתי ולא אכפת לי מהם.‬
‫כן. הכול סובב סביבך.‬
‫כולנו לא רלוונטיים.‬ ‫הדבר הזה ייקח את כל היקום.‬
‫ממה הוא עשוי?‬
‫חורים שחורים זעירים‬ ‫הקורסים במרווחים קצרים יותר ויותר.‬
‫למה אנחנו לא נשאבים פנימה?‬ ‫-אין לנו מושג.‬
‫אתם והדבר הזה לא אמורים להתקיים כאן.‬
‫בלתי אפשרי עבור הבלתי אפשרי.‬
‫היקום חולה על איזון.‬
‫גרייס עקבה אחרי הגלים.‬ ‫הגל הבא יגיע בעוד שלוש שעות.‬
‫אז מה נעשה?‬ ‫-נלכוד אותו.‬
‫כדור דייסון?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫מקדם כליאה?‬
‫0,98 בשיא זרם האנרגיה.‬
‫מאמץ מתיחה?‬
‫תקרת יו-טי-אס של 10,000 ג'יגה-פסקלים.‬
‫זה אמור לחרמן אותי?‬ ‫-לא!‬
‫מה דעתך, חמש?‬ ‫-זה יכול לעבוד.‬
‫או שכולנו נמות מוות נוראי.‬
‫אני בפנים.‬
‫אתה לא זה שאנחנו צריכים.‬ ‫-סליחה?‬
‫כדי שזה יעבוד, אנחנו צריכים את סלואן,‬ ‫ליילה, כריסטופר, ו…‬
‫ויקטור.‬
‫כמובן.‬
‫אתה משפחה, ויקטור.‬
‫ושום דבר לא יגרום לי לאהוב אותך פחות.‬
‫לא משנה מה באת להגיד,‬
‫אני לא אבוא לעזור אם אליסון עדיין שם.‬
‫רק באתי לקחת את המעיל שלי.‬
‫חיכית שמישהו יבוא לרדוף אחריך‬ ‫כל הזמן הזה?‬
‫וואו!‬
‫זה ממש מביך.‬
‫זה רשמי. הבן שלנו היה יותר טוב.‬
‫כך נאמר לי. אבל הוא לא מת?‬
‫אתה יודע, אנשים אומרים שיש לנו אגו,‬ ‫אבל אתם אלה שמתוסבכים לגמרי.‬
‫לתת לעולם להישרף בגלל שאתה כועס על אחותך?‬
‫מדהים.‬
‫זה לא מה שאני עושה.‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫עוד מעט זה כבר לא ישנה.‬ ‫בעוד כמה ימים, כולנו נהיה קוגל-טוסט.‬
‫והרלן מת לחינם, נראה לי.‬
‫כל הכבוד.‬
‫תפסיק לבכות על המצעים שלי, רגשי אחד.‬
‫זה דוחה.‬
‫נו, באמת. חשבתי שאנחנו הולכים הביתה.‬
‫יש לך כישרון שאתה מסרב לעשות בו שימוש מלא.‬
‫תגיד לי. למה אתה, מכל האנשים, פוחד מהמתים?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי כי איזה מניאק בעולם האמיתי נעל אותי‬
‫בתא מלא רוחות, כשהייתי ילד קטן.‬
‫בדיוק! אי אפשר לשנות את העבר,‬ ‫אבל אפשר להתעמת איתו.‬
‫כאן הכישרון שלך הפך לסיוט שלך.‬
‫אדם אינו אדם עד שהוא קוטל‬ ‫את השדים מילדותו.‬
‫כן. יפה מאוד, אובי-ואנג,‬ ‫אבל השדים שלי הם שדים של ממש.‬
‫סיבה עוד יותר טובה להתמודד איתם.‬
‫איבדת כאן משהו חשוב.‬
‫הגיע הזמן שתחזיר אותו אליך.‬
‫רק שמפניה.‬
‫אידיוטים גמורים.‬
‫אפרופו אידיוטים…‬
‫יש לך מידע פנימי‬ ‫שיעזור לי לגרום לאח הטיפש שלך…‬
‫לקבל את ההתנצלות שלי?‬
‫אנשים לא רוצים התנצלויות.‬
‫הם רוצים הודאות באשמה.‬
‫הם רוצים שתעמדי ותפרטי בדיוק איך פגעת בהם‬
‫כך שהם ידעו שהבנת.‬
‫אלא אם כן את ויקטור,‬ ‫אז שום דבר לא מספיק טוב.‬
‫כן. זה היה מסעיר.‬
‫איך את מרגישה לגבי כל…‬
‫בסדר.‬
‫אני מעדיפה את המרירות של בירת גינס טובה.‬
‫חשבתי שאם אהרוג את הרלן,‬ ‫אני ארגיש יותר טוב.‬
‫או יותר גרוע.‬
‫אלוהים, משהו.‬
‫אבל…‬
‫זה לא מה שקרה.‬
‫או שאולי את מרגישה הכול בבת אחת,‬
‫וזה מבטל אחד את השני.‬
‫לא, נראה לי שאני סוף סוף‬ ‫מתחילה להבין הכול.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫איך שאני רואה את זה,‬ ‫כולנו נמות בעוד כמה ימים.‬
‫או שנהיה באיזה ציר זמן חדש‬
‫שבו הרלן גם ככה לא היה קיים מעולם.‬
‫הכול בולשיט.‬
‫כאילו, שום דבר לא אמיתי.‬
‫שום דבר לא נשאר.‬
‫לעזאזל. את שיכורה.‬
‫טוב, תראי.‬
‫התעסקות עם מסע בזמן זה טריפ רציני,‬ ‫אני מסכימה,‬
‫אבל מה שקורה עדיין אמיתי.‬
‫זה פשוט עובר כל כך מהר,‬
‫עד שהשינויים עושים לך סחרחורת.‬
‫זה כמו מחליקים על קרח‬
‫וקפיצת הסלכוב שלהם,‬ ‫תנוחת דוגי, מה שזה לא יהיה,‬
‫הם חייבים לבחור נקודת מיקוד.‬
‫להינעל על משהו ממשי…‬
‫לא משנה מה משתנה סביבך.‬
‫ומה אם הייתה לי נקודה ואיבדתי אותה?‬
‫אז תמצאי אחת אחרת.‬
‫אחרת תיפלי.‬
‫אנחנו מוכנים.‬
‫טוב, איך מתחילים?‬
‫העברתם פעם כוורת דבורים?‬
‫לא, כי זה מוזר.‬
‫אי אפשר סתם להרים אותה.‬
‫צריך לשמור שהיא תישאר רגועה‬ ‫בזמן שבונים סביבה קופסה,‬
‫ואז לוכדים אותה.‬
‫אחד החורים השחורים שבפנים רוטט בקצב שונה.‬
‫אני מרגיש אותו.‬ ‫-יופי.‬
‫מה שלא יקרה, אל תיתן להם להאיץ או להשתנות,‬ ‫או שהכול יתפוצץ.‬
‫לא לנער את הדבורים. הבנתי.‬
‫ליילה, כשאת מוכנה, תעשי בדיוק כמו ויקטור.‬
‫היי, מה היא עושה?‬
‫משתמשת בכוח הכבידה שלו כדי לדחוס אותו.‬
‫זה די מגניב.‬
‫לא אמרתם לי שאתם בונים כלא לאלוהים.‬
‫אימא?‬
‫אין לכם זכות לעשות זאת.‬
‫אנחנו קצת עסוקים כאן, גרייס.‬
‫"כי יום נקם בליבי…"‬
‫על מה את מדברת?‬
‫"…ושנת גאוליי, באה."‬
‫לעזאזל!‬
‫"כי יום נקם בליבי,‬
‫ושנת גאוליי, באה."‬
‫תתאפס על עצמך.‬
‫תתאפס על עצמך, פחדן שכמוך…‬
‫לעזאזל!‬
‫היי, אימא!‬
‫זה דייגו. אל תאלצי אותנו לפגוע בך.‬
‫"כי יום נקם בליבי,‬
‫ושנת גאוליי, באה."‬
‫ליילה, אני צריכה אותך.‬
‫לא משהו אישי.‬
‫טוב.‬
‫"קדימה‬
‫חיילים נוצרים‬
‫תצעדו‬
‫כמו במלחמה"‬
‫כריסטופר, עכשיו!‬
‫לכאן!‬
‫מהר. ממה אתה מפחד?‬
‫מהרוחות טורפות הפנים.‬
‫לא, אתה מפחד מכישלון.‬ ‫אז אתה מסרב אפילו לנסות.‬
‫כי אתה מעדיף לוותר מאשר לאכזב.‬
‫לאכזב את מי?‬ ‫-אותי.‬
‫בכל ציר זמן,‬
‫אני מורה מבריק מדי‬ ‫מכדי להשאיר אותך כל כך לא מלומד.‬
‫לסיכום, זה לא היה במקרה.‬
‫גרמתי לכם הילדים, להרגיש קטנים,‬ ‫מבולבלים לגבי הכוחות שלכם‬
‫כדי שאוכל לשלוט בכם.‬
‫מה? למה שתעשה דבר כזה?‬
‫לא משנה עכשיו. תתרכז!‬
‫צפיתי בך היום.‬
‫מתחת למעטה המטופח יתר על המידה,‬
‫אתה לוחם.‬
‫הרוחות האלה צריכות לפחד ממך.‬
‫איך אני נלחם בהן?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אבל אני מאמין בכל לבי, שאתה יודע.‬
‫תראה להן.‬
‫תהיה כל מה שפחדתי לאפשר לך להיות.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, בסדר. אני אעשה את זה.‬
‫ובכן, אתה נס של ממש.‬
‫זה עבד?‬
‫הגל הבא מגיע בעוד שלוש, שתיים…‬
‫אחת.‬
‫אתה מתחמק ממני?‬
‫תפסת אותי.‬
‫מדריך הטיולים שלי?‬
‫הכנתי לך רשימה חדשה.‬
‫אלה כל האתרים האיטלקיים האהובים עלייך‬ ‫שעדיין קיימים,‬
‫מסודרים לפי צבעים בכל אזור, כמובן.‬
‫חנון.‬
‫הצלת את העולם כרגע.‬ ‫מגיע לך לראות אותו סוף סוף.‬
‫ואני רוצה לראות אותו איתך.‬
‫אני…‬
‫הכנתי אותה בעצמי.‬
‫לא הצלחתי למצוא יהלום בהתראה קצרה,‬
‫אבל האבן היא סלע ירח.‬
‫הבאתי אותו איתי,‬
‫ודי שמרתי אותו לכבוד אירוע מיוחד, ואני…‬
‫לות'ר, היא יפהפייה.‬
‫סלואן…‬
‫התינשאי לי?‬
‫אני מצטערת על האימא הרובוטית שלך.‬
‫היא לא הייתה האימא האמיתית שלי.‬
‫טוב.‬
‫סליחה ששיקרתי לך לגבי סטנלי.‬
‫גם אני מתגעגעת אליו.‬
‫חיבבתי את החרא הקטן הזה‬ ‫עם האוזניים המוזרות.‬
‫הגיע לו משהו טוב יותר.‬
‫כן, נכון.‬
‫אתה יודע למה הבאתי אותו אליך?‬
‫כי את סוציופתית?‬
‫לא.‬
‫כי אני פחדנית.‬
‫להפיל עליך ילד‬ ‫כדי לראות אם תדחה אותנו ותברח,‬
‫נתן לי הרגשה בטוחה יותר‬ ‫מלספר לך את האמת.‬
‫שהיא?‬
‫אני בהיריון, דייגו.‬
‫דייגו,‬
‫אני בהיריון.‬
‫אני אשתין על איזה מקל שתרצה אחר כך,‬ ‫אבל בינתיים, אתה יכול, בבקשה…‬
‫אימא שלי ירתה לי בלב.‬
‫ידעת את זה?‬
‫כן. חמש סיפר לי. איך ידעת?‬
‫מרכזיית האינסוף.‬
‫התגעגעתי לפנים המטומטמות שלך,‬ ‫אז התגנבתי כדי לראות אותך.‬
‫ובמקום זה…‬
‫העניין הוא…‬
‫אני לא אהיה כל כך טובה בכל עסקי האימהות.‬
‫תפוחים ועצים.‬
‫אבל ראיתי אותך עם סטן, ואתה אבא טוב.‬
‫מה את רוצה ממני, ליילה?‬
‫טוב.‬
‫האמת?‬
‫אני חושבת שאתה צריך לברוח ממני.‬
‫אני…‬
‫אני חושבת שאני מתוסבכת לגמרי.‬
‫ואני חושבת שלמישהו שמעולם לא הייתה משפחה,‬
‫אין זכות לבקש משפחה.‬
‫זה מה שאני רוצה.‬
‫איתך.‬
‫אני יכול לחשוב על זה?‬
‫כן.‬
‫בטח.‬
‫היי, רוצה קצת חברה?‬
‫בטח.‬
‫טוב.‬
‫היי, זה היה ממש נחמד מצדך.‬
‫להרוג את אימא כדי שדייגו לא יצטרך.‬
‫אלוהים. אנחנו משפחה מוזרה, נכון?‬
‫סליחה. כן, שמעתי את זה בזמן שאמרתי את זה.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה נעשה עם אליסון?‬
‫כולנו דואגים לאליסון, אבל אני חושש לך.‬
‫ברצינות?‬
‫כן.‬ ‫-היא הרגה מישהו.‬
‫ניסיתי לעשות את הדבר הנכון,‬ ‫להציל את חייו של הרלן.‬
‫אתה יודע למה כל כך רציתי‬ ‫שהקפיצה האחרונה תעבוד?‬
‫כי אתה זקן ועייף?‬
‫כי שחטתי חדר ישיבות מלא באנשים‬ ‫כדי לקנות את דרכינו חזרה לכאן.‬
‫לעזאזל.‬
‫עצה קטנה ממישהו שהיה במצבך?‬
‫אל תעשה חשבון.‬
‫המשוואה הזאת לא קיימת.‬
‫אין נוסחת "שמור חמישה הרלן‬ ‫על כל שתי קלייר".‬
‫אנשים כמונו, אנחנו לעולם לא…‬
‫נציל מספיק חיים‬ ‫כדי לפצות על אלה שאנחנו לוקחים.‬
‫אני לא מקבל את זה.‬
‫אז אתה תטבע.‬
‫זה המחיר של להיות רב עוצמה.‬ ‫לפעמים אנחנו דורכים על נמלים.‬
‫ככל שתתמודד עם זה מהר יותר,‬ ‫כך כולנו נהיה בטוחים יותר.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זה אומר שאתה מסוכן מאוד, ויקטור הרגריבס.‬
‫ההחלטות שאתה מקבל משפיעות על העולם כולו.‬
‫אז לא משנה כמה עד כמה שהן נראות נדיבות,‬
‫אין לך זכות לקבל את ההחלטות האלה לבד.‬
‫אתה יודע איך קוראים לגיבור-על שעובד לבד‬
‫ולא מקשיב לאף אחד?‬
‫נבל.‬
‫אני לא נבל, חמש.‬
‫ויקטור, אני מקווה מאוד שלעולם לא תהיה.‬
‫אבל נחיה ונראה.‬
‫מספיק לעשות דברים על דעת עצמך.‬
‫אם אי פעם תזדקק למשהו,‬ ‫אני תמיד כאן בשבילך.‬
‫אבל אם תשקר לנו שוב…‬
‫ויקטור, אני אהרוג אותך במו ידיי.‬
‫אני שמח שהשלמנו. הכול הסתדר.‬
‫כן.‬
‫אבל אנחנו הורגים אותם בבוקר בוודאות, נכון?‬
‫ולכריס יש זכות ראשונים על נער הסכינים.‬
‫אף אחד לא הורג אף אחד.‬
‫למה לא?‬
‫פעלנו לפי התוכנית שלך,‬ ‫מיזגנו את המשפחות, הצלנו את העולם.‬
‫אנחנו לא זקוקים להם יותר.‬ ‫-עוד לא סיימתי.‬
‫לא סיימת מה?‬
‫זה ביני לבין אבא.‬
‫עשית עסקה עם אבא?‬
‫אולי.‬
‫טוב. אני סיימתי.‬
‫שבי.‬ ‫-לא.‬
‫אנחנו כבר לא מכירים בסמכות שלך.‬
‫אתה מנהיג נוראי,‬ ‫ואתה לא נאמן לאיש מלבד לעצמך.‬
‫את לא מדברת בשם כריסטופר.‬
‫באמת, אחי? אני מספר אחת.‬ ‫אתם תעשו מה שאני אומר, מתי שאני אומר.‬
‫כבר לא.‬
‫לחיי חיים חדשים בלי השמוק הזה.‬
‫כריסטופר, מה קרה?‬
‫תתרחקי, פיי.‬
‫כריס, יהיה בסדר.‬
‫פיי!‬
‫אני אעזור לך. רק…‬
‫לות'ר, אלוהים אדירים!‬
‫אנחנו חייבים לזוז. עכשיו.‬
‫אנחנו חייבים לצאת מכאן!‬
‫רגע. בן!‬
‫רוץ!‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬