‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫אין סיבה לבנות ככה בניין.‬
‫קראו לך פעם יהיר?‬
‫אני לא יודע מה אמרת,‬ ‫אבל התוכניות האלה מוזרות.‬
‫סיימנו את הדיון. תעבדו לפי התוכנית.‬
‫אמרתי שאני לא מבין את התוכניות האלה.‬ ‫אני לא מבין אותך.‬
‫- מלון אובסידיאן -‬
‫כשהעבודה תתבצע.‬
‫אתה רוצה שכולם ימותו?‬ ‫-כולם.‬
‫כבר חוזרים.‬
‫כולם מתים.‬
‫אז איך זה שאנחנו עדיין כאן,‬
‫אבל היקום כולו מתפרק לו לגורמים קוסמיים?‬
‫אולי אנחנו האחרונים שנתפרק?‬ ‫-לא דיברתי איתך.‬
‫היי, מישהו ראה את קלאוס?‬
‫או את אבא?‬ ‫-הם יגיעו.‬
‫באמת? הם תקועים בפקק?‬
‫תראו, אנשים, אנחנו בחיים‬ ‫כי אנחנו מיוחדים, טוב?‬
‫אנחנו היחידים שיכולים להציל את היקום.‬
‫שאלה.‬ ‫-כן.‬
‫לא ניסינו את זה ונכשלנו כישלון חרוץ?‬
‫כן, כי התוכנית שלו הייתה מטופשת.‬
‫יש לי תוכנית יותר טובה.‬ ‫-כמובן.‬
‫נלך על מפליץ החלקיקים.‬
‫אתם תעשו קצת מדע ו…‬
‫ונעיף את הקוגלבליץ לחלל.‬
‫לא חשבתם שאני יודע את זה, נכון?‬
‫זה נמצא בשווייץ.‬
‫אומרים "מאיץ".‬
‫לא "מפליץ", חתיכת דביל!‬
‫לפחות הוא מנסה, דיונון מחורבן שכמוך.‬
‫מה אתה תרמת?‬
‫הוא פוצץ חצי מהמשפחה שלו.‬
‫אתה רוצה לדבר על בעיות משפחתיות?‬
‫היה צריך לפוצץ את הפרצוף שלך,‬ ‫שיושב על הצוואר הזה!‬
‫הלוואי שהייתה לי עוגה לתקוע לך בפרצוף!‬
‫על מה אתה מדבר? שתוק!‬ ‫-כדאי שתפסיק עם זה כי…‬
‫היי! סיימתם?‬
‫היקום נעלם לו בחוץ.‬
‫אז אתם יכולים להמשיך לסדר מחדש‬ ‫את הכיסאות על סיפון הטיטאניק‬
‫אם זה משפר את הרגשתכם.‬
‫אבל העובדה היא שאיחרנו את המועד.‬
‫חמש, בחייך.‬
‫זה נגמר, לות'ר. נכשלנו.‬
‫נו, באמת. לא יכול להיות שזה נגמר.‬
‫בחייך, חמש. אנחנו חייבים לפתור את זה.‬
‫טוב. אולי ניקח צעד אחורה?‬
‫נסתכל על התמונה הגדולה.‬
‫רובנו בילינו את 28 הימים האחרונים‬ ‫בניסיון למנוע את סוף העולם.‬
‫מה השגנו בדיוק?‬
‫ובכן, רכשנו חברים חדשים על הדרך.‬
‫לא נכון!‬
‫אתה יודע מה עשינו?‬
‫שום דבר. החמרנו את המצב בכל פעם.‬
‫צודק.‬
‫כשהלכתי לנציבות,‬
‫ניהלתי שיחה עם עצמי בן ה-100.‬
‫ומילותיי האחרונות היו, "אל תציל את העולם".‬
‫"אל תציל את העולם"?‬
‫"אל תציל את העולם."‬
‫זה הדבר הכי מטומטם ששמעתי בחיים.‬
‫באמת? כל מה שאנחנו עושים לא עובד.‬
‫אנחנו רק מצילים את העולם ליום אחד,‬ ‫טופחים לעצמנו על השכם,‬
‫ואז הכול מתחרבן מחדש.‬
‫אולי אנחנו הבעיה.‬
‫כן, בטח. אנחנו.‬
‫אז, רק רגע.‬
‫התוכנית הגדולה שלך היא שום תוכנית?‬
‫בדיוק. סרבנות מצפונית.‬
‫למה לא? ניסינו כבר הכול.‬
‫תראו, אולי זה בדיוק מה שהיקום צריך.‬
‫אני מציע שנאמץ את האפוקליפסה.‬ ‫נראה מה יש בצד השני.‬
‫מה אם אין שם כלום?‬
‫אז היה נעים להכיר אתכם.‬
‫אני מציע שתתחילו להגשים‬ ‫את רשימת המשאלות שלכם עכשיו.‬
‫טוב, בנימה הכה משמחת הזאת,‬
‫יש לנו…‬
‫על החיים ועל המוות.‬ ‫-טוב.‬
‫יש לנו הודעה קטנה.‬
‫אנחנו מאורסים!‬
‫אלוהים אדירים, תהרגו אותי.‬
‫אידיוטים.‬
‫עכשיו?‬
‫כן. תראו, ברור לנו שהתזמון ממש לא אידיאלי.‬
‫אבל מן הסתם, זה עכשיו או לעולם לא.‬ ‫נכון, חמש?‬
‫אל תגרור אותי לזה, בבקשה.‬
‫לא משנה כמה זמן נשאר,‬ ‫אנחנו רוצים לבלות אותו עם כולכם.‬
‫אז אנחנו ממש נרגשים‬
‫להזמין אתכם להצטרף אלינו באולם הנשפים‬ ‫בשעה 18:00‬
‫לחגוג את אהבתנו‬
‫ואת האיחוד הרשמי של מה שנותר‬ ‫משתי המשפחות הנהדרות שלנו.‬
‫קוד הלבוש הוא לבוש רשמי ויצירתי.‬
‫מר רודו.‬
‫סר רג'ינלד, ברוך שובך.‬
‫עבר זמן רב.‬
‫אתם מכירים?‬
‫ברור. המלון הזה בבעלותי.‬
‫איפה הילדים?‬ ‫-הם למעלה.‬
‫מעולה. תכין את הסוויטה שלי.‬
‫מיד, אדוני.‬
‫קדימה, נערי.‬ ‫-אמרת שהמלון הזה בבעלותך?‬
‫אין זמן לדון בדקויות של השקעות נדל"ן.‬
‫עלינו להכות בברזל בעודו חם.‬ ‫-שים את זה רגע בצד.‬
‫אבל, אבא'לה, אי אפשר להיכנס לשם‬ ‫עם אקדחים שלופים.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אני רק אומר, תנסה לא להיות יותר מדי…‬
‫אתה, סבבה?‬
‫פשוט תעשה כמוני, קלאוס.‬
‫וואו!‬
‫ואת עשית את כל זה בעצמך?‬
‫גם לות'ר עזר. נשארנו ערים כל הלילה.‬
‫מדהים.‬
‫אבא?‬ ‫-קלאוס?‬
‫היי.‬ ‫-תודה לאל.‬
‫בואו הנה, ילדים. בזריזות!‬
‫איפה היית, לעזאזל?‬ ‫-אוי, רג' ואני.‬
‫הסתבכנו באיזשהו טיול סוף העולם של אבא ובן.‬
‫שניכם מבלים יחד עכשיו?‬
‫כן, צחקנו, בכינו, שיחקנו עם מכוניות,‬
‫ומפה לשם, אני בן אלמוות עכשיו.‬
‫וואו, רגע. אתה מה עכשיו?‬
‫קלאוס, שוב התעסקת עם מלחי האמבט שוב?‬
‫אני חושב שהשאלה הרלוונטית יותר היא,‬ ‫למה אתם משחקים בצנצנות?‬
‫אלה הזמנות.‬
‫אף אחד לא משחק.‬
‫לות'ר ואני מתחתנים.‬
‫החלל והזמן קורסים, ואתם מתכננים חתונה?‬
‫כן, והעניין הוא,‬
‫שמספר המקומות מוגבל.‬
‫אז זה קטע של מספר המנות כמספר האנשים.‬
‫ככה חינכתי אתכם?‬ ‫להתנהג בשוויון נפש כשהכול בוער?‬
‫תזכור על מה דיברנו, רג'.‬
‫תזכור לנשום.‬ ‫-שקט, אני בשוונג.‬
‫אבא, אתה לוקח את הכדורים שלך?‬ ‫-למען האמת, לא.‬
‫ואין ספק שמעולם לא הרגשתי טוב יותר.‬
‫חשבתם שתוכלו לסמם אותי ולהאט אותי,‬
‫להשתלט על ענייניי ולבזבז את הוני.‬
‫ובכן, קלאוס הואיל בטובו‬ ‫לגמול אותי מהרעל הארור הזה.‬
‫ועכשיו כשהערפל מתפזר,‬
‫אני רואה את כל התוכניות השפלות שלכם‬ ‫בבהירות מרעננת.‬
‫הפסקת לו את התרופות? מה חשבת לעצמך?‬
‫הוא היחיד שחושב כאן, ללא ספק.‬
‫כולכם יכולים ללמוד דבר או שניים‬ ‫מהבחור המרשים הזה.‬
‫סוף העולם באמת הגיע. אלוהים.‬
‫כל השאר, האימונים שלכם יתחדשו באופן מידי.‬
‫הזמן אוזל ועדיין יש לנו משימה להשלים.‬
‫אני מוכן. קדימה.‬
‫תן לי לנחש.‬
‫פרויקט תהום הנשייה?‬
‫מאיפה אתה יודע על זה?‬
‫פוגו סיפר לי הכול.‬
‫הנה שם שלא שמעתי כבר זמן מה.‬
‫והוא אישר את מה שתמיד חשדתי לגביך.‬
‫ומה זה בדיוק?‬
‫שאתה מטורף סדיסטי‬
‫שמתכנן להמר על החיים של כולנו‬ ‫בעוד משימה חסרת טעם.‬
‫ואתה מאמין לדבריה של שימפנזה ממורמרת‬
‫על פני אבא שלך?‬
‫כל פעם מחדש.‬
‫אף אחד לא רוצה אותך פה, אבא.‬
‫כדאי שתלך.‬
‫היי, אתה לא מדבר בשם כולנו, בחור גדול.‬
‫תרגיש חופשי להצטרף אליו.‬
‫אני מבין. אז זה הגיע לידי כך.‬
‫מרדנות.‬
‫אנחנו לא רוצים פה אין-אונות, בסדר?‬
‫כולם צריכים להירגע.‬
‫זה ברור שאתם משדרים‬ ‫על תדר צ'אקרה אחר כרגע.‬
‫היי, אבא, בוא נלך לשתות כוס תה בסוויטה.‬
‫תעזוב לי את היד.‬ ‫-לות'ר, סלואן.‬
‫אלוהים. איזה התרגשות שיא.‬
‫אתם מהממים. מדהימים.‬ ‫תשלחו לי את רשימת המתנות שלכם.‬
‫היי, ויקטור, יש לי שאלה.‬
‫טוב, האמת שזו יותר בקשה.‬
‫זה ממש ברגע האחרון, ו…‬ ‫הכול ברגע האחרון, אבל אני…‬
‫מה?‬
‫תרצה להיות השושבין שלי?‬
‫אתה לא צריך לעשות הרבה.‬
‫אתה רק צריך לעמוד לידי‬ ‫ולוודא שלא אתנהג כמו אידיוט.‬
‫אני אשמח מאוד.‬
‫טוב. נהדר.‬
‫טוב, יש לנו לו"ז צפוף.‬
‫מסיבת הרווקים בעוד 15 דקות,‬ ‫ולא כולם מוזמנים…‬
‫מה זה?‬ ‫-אז…‬
‫שום דבר, אחי. שום דבר.‬
‫טוב.‬
‫אתה עדיין משחק אותה קשה להשגה?‬ ‫-שקט.‬
‫אני עושה סיעור מוחות.‬ ‫-זה מריח ככה. תפתח חלון.‬
‫אני צריך לחשוב על המון דברים.‬
‫לחשוב על מה?‬ ‫-על הסוף של הכול.‬
‫טוב. ובכן, בזמן שכולנו מחכים‬ ‫לפריצת הדרך הגדולה,‬
‫הבנים מחכים למטה לפני החתונה.‬
‫אני לא הולך.‬ ‫-אתה הולך ועוד איך.‬
‫אתה הפלוס אחד שלי. תתלבש.‬
‫אני לא הולך לשום חתונה טיפשית בסוף העולם‬
‫כשאני אמור להציל אותו.‬
‫הסיכוי הכי טוב היה קובייה הונגרית אנושית,‬ ‫והוא התפוצץ. מה אתה מציע?‬
‫בטוח אפשר להרביץ למישהו. מה את עושה?‬
‫אתה הולך לחתונה.‬ ‫-יש לנו ילד לדאוג לו.‬
‫נראה לך שאני לא יודעת את זה?‬ ‫הפרחח הזה דוגר אצלי…‬
‫אז למה את לא נלחמת על זה יותר?‬
‫לא כל מלחמה שווה להילחם.‬ ‫רוב הסיכויים שלא נשרוד את זאת.‬
‫אקח את הסיכון הזה‬ ‫אם זה אומר שאעבור את זה איתך ועם התינוק.‬
‫מה קרה למר זאב בודד שלא צריך אף אחד?‬
‫הוא פגש אישה משוגעת.‬
‫הוא שינה את דעתו.‬
‫אני אוהבת אותך, דייגו,‬
‫אבל אני לא אצא למשימה אבודה מראש‬ ‫עם האח השעיר והאבא הסנילי שלך.‬
‫תקשיבי…‬ ‫-לא.‬
‫אתה יכול לבלות את הלילה‬ ‫במאבק באפוקליפסה שלך או איתי.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫אתה לא יכול לקבל את שניהם.‬
‫ליילה.‬
‫אני בוחר בך.‬
‫מסתבר שלא הערכתי נכון‬ ‫עד כמה הילדים האלה באמת שונאים אותי.‬
‫כן, מתעבים אותך, בזים לך.‬
‫כאילו, נגעלים ממך באמת ובתמים.‬
‫זה יספיק.‬
‫תקשיב, אבא, ‬ ‫אנחנו מתמודדים כאן עם נשמות רגישות.‬
‫הם כבר שבורים‬ ‫והם לא צריכים שתגער בהם עוד יותר.‬
‫הם לעולם לא ישפרו את יכולותיהם,‬ ‫אם הם לא יבינו לעומק‬
‫עד כמה הם חסרי יכולת ומאכזבים.‬
‫אומרים…‬
‫אבא, אפשר לדבר איתך?‬ ‫-זה לא זמן טוב.‬
‫זה ייקח רק רגע.‬ ‫-לא עכשיו! מה התחלת להגיד?‬
‫אומרים שאפשר לתפוס יותר זבובים עם דבש.‬
‫אתה מבין מה אני אומר?‬ ‫אנחנו מנסים לרכוש כאן חברים.‬
‫למה לי להתיידד עם ילדיי?‬
‫זה בשביל היפים ובעלי דימוי עצמי נמוך.‬
‫אני רק אומר,‬
‫אולי כדאי שתנסה לנהל שיחת חולין‬ ‫לפני שתהפוך לסטלין על מלא.‬
‫"היי, מה שלומך?‬
‫אלוהים.‬
‫אני אוהב את…‬
‫את השילוב של העניבה, סיכה, וסט שהולך שם.‬
‫איפה השגת את זה?‬
‫אתה מאמין למזג האוויר האפוקליפטי הזה?"‬ ‫דברים כאלה.‬
‫קדימה. בוא הנה.‬
‫שב. תשתה משהו.‬
‫אני רוצה שתגיד לי משהו נחמד.‬
‫נראה אותך.‬
‫לך על זה.‬
‫יש לך מצח פרופורציונלי…‬
‫מה שאומר לי, שאתה מתחשב, אבל מתרגש בקלות.‬
‫מעולה!‬
‫צריך קצת לעבוד על זה, אבל, אתה יודע.‬
‫העניין הוא שהם לא מכירים אותך‬ ‫כמו שאני מכיר אותך.‬
‫הם רק צריכים קצת זמן‬ ‫כדי להיפתח לגרסה הזאת שלך.‬
‫למרבה הצער, יש לנו מעט מאוד זמן.‬
‫מזל שאנחנו מתפלחים לחתונה הערב.‬
‫באמת? למה? אף אחד לא רוצה אותי שם.‬
‫נו, באמת.‬ ‫הם רוצים שתרוויח את הזכות להיות שם.‬
‫תהיה אבא, לא בוס. אבא, לא בוס.‬
‫תאמין לי, זה יעשה הרבה‬ ‫אם תביע תמיכה בלות'ר.‬
‫קח את זה, לות'ר.‬
‫"מדי פעם, אני מתפרק‬
‫מדי פעם, אני מתפרק‬
‫ואני צריך אותך עכשיו, הערב‬
‫אני צריך אותך יותר מתמיד, קיבינימט…"‬
‫נכון שיש לו קול של מלאך?‬
‫כן, מותק, תגיע לתווים הגבוהים.‬
‫תשיר, מותק.‬
‫"לנצח…"‬
‫אני לא מאמין שלות'ר הוא הראשון שמתחתן.‬
‫אני מאמין. תפסתי אותו מחתן‬ ‫את בובות האקשן שלי בכיתה ג'.‬
‫לא ככה דמיינתי את מסיבת הרווקים שלנו.‬
‫טוב, יש קצת מחסור כרגע בעולם‬ ‫בחשפניות ועוגיות תה.‬
‫פשוט הופתעתי שלא הזמנת‬ ‫את אבא היקר להצטרף אלינו.‬
‫בחייכם. הוא כזאת נשמה אדיבה ומתחשבת.‬
‫הוא לא כמו ההרגריבס שלנו. להפך הפכים.‬
‫אבל אני מודה שהייתי צריך הפסקה מהכלב הזקן.‬
‫"אין לי מה לומר‬
‫ליקוי חמה מלא של הלב"‬
‫מה אתם כל כך מבואסים,‬ ‫בני זונות שכמוכם? זאת מסיבה.‬
‫אני פשוט שמח שאנחנו הולכים בגדול‬ ‫כל עוד אנחנו יכולים.‬
‫היי, לחיינו.‬
‫היו לנו אחלה חיים.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫מי עכשיו?‬
‫אני, כי סוף סוף הגעתי להחלטה.‬
‫מה בחרת, מאסטרו?‬
‫זה יהיה דואט, ידידי.‬
‫יש!‬
‫אני מרגיש כל כך מיוחד.‬
‫זה הולך להיות טוב.‬
‫אין קריוקי טוב. זה בדיוק העניין.‬
‫"היה לי הכי כיף בעולם‬
‫לא, מעולם לא הרגשתי ככה…"‬
‫כל הכבוד!‬
‫"זו האמת…"‬
‫אני אתגעגע לזה.‬
‫"ואני חייב לך הכול…"‬
‫אני לא. החבר'ה האלה גרועים.‬
‫כן, לא לזה התכוונתי.‬
‫אני יודע.‬
‫"ואני חייב לך הכול…"‬
‫גם אני אתגעגע אליהם.‬
‫נהיה כאן מגניב.‬
‫תעשה בשבילי עוד טובה אחת?‬
‫כן, הכול.‬
‫דבר עם אליסון.‬
‫לא, בחייך. אני לא יכול…‬ ‫-ויקטור, בבקשה.‬
‫ומה אני אגיד? למה הרגת את החבר שלי?‬
‫אתה באמת רוצה להשוות כמות גופות?‬
‫אני פשוט… אני לא רוצה שהיא תהיה לבד‬ ‫כשכל זה יסתיים, אתה מבין?‬
‫כמו שחמש אמר.‬ ‫אם יש משהו ברשימת המשאלות שלך, תגשים אותו.‬
‫למה זה חייב להיות ברשימה שלי?‬
‫כי היא תמיד הייתה טובה אליך.‬
‫יותר טובה מכולנו.‬
‫"כי נראה שאנחנו מבינים את הדחיפות‬
‫רק תזכור…"‬
‫לות'ר.‬
‫בוא.‬
‫ויקטור, אל תתבייש. דייגו, גם אתה.‬
‫לא כדאי לכם.‬
‫טוב, לעזאזל עם זה.‬
‫בוא הנה, דייגו.‬ ‫-קדימה. בזריזות!‬
‫"יכול להיות שזו אהבה‬
‫כי‬
‫היה לי הכי כיף בעולם‬
‫לא, מעולם לא הרגשתי ככה‬
‫כן, אני נשבע‬
‫-שזו האמת‬
‫והכול בזכותך‬
‫כי היה לי הכי כיף בעולם‬
‫וחיפשתי בכל דלת פתוחה‬
‫עד שמצאתי את האמת"‬
‫זה רשמי.‬
‫האוזניים שלי התקלקלו,‬
‫והאידיוט עם הסכינים ממש לא יודע לשיר.‬
‫דייגו. אתה יודע שקוראים לו דייגו.‬
‫כן, מה שתגידי.‬
‫אולי תנסה להיות נחמד אליו ואל האחרים.‬
‫ולמה שאעשה דבר כזה?‬
‫עד כמה שהייתי רוצה לפתור‬ ‫את בעיות הכעס שלך עכשיו,‬
‫אני צריכה לחזור לזה. החתונה בעוד שעה.‬
‫פיי מתה.‬
‫כן. אני יודעת. וכך גם האחרים.‬
‫אז זהו זה?‬
‫את פשוט תפני עורף לאקדמיית הדרור?‬
‫כלומר, שמעת את אבא. אנחנו צריכים להתאמן.‬
‫משהו גדול עומד לקרות.‬
‫הלוואי שהיית מדבר על החתונה שלי.‬
‫טוב.‬
‫סלואן, תקשיבי לי…‬
‫לא. תקשיב לי אתה.‬
‫אני מצטערת שלא הזמינו אותך למסיבת הרווקים.‬
‫לא אכפת לי מזה.‬
‫כן אכפת לך.‬
‫אכפת לך ממסיבת הרווקים‬ ‫יותר ממה שאכפת לך מפיי או מהאחרים.‬
‫או אפילו מלהציל את העולם.‬
‫זה…‬
‫זה מטורף.‬
‫באמת?‬
‫אתה ואני, אף פעם לא היינו לבד.‬
‫תמיד היינו שבעה. עכשיו זה רק אתה.‬
‫אז מזל טוב, בן.‬ ‫אתה סוף סוף מספר אחת מתוך אחת.‬
‫אני דרור, וגם את.‬
‫כבר לא.‬
‫מה כל כך מיוחד בהם בכלל?‬
‫הם משפחה אמיתית.‬
‫הם לא קיימים‬ ‫בשביל למכור בובות אקשן ותיקי בד.‬
‫היינו יותר מזה.‬
‫באמת?‬
‫למה כל כך חשוב לך להיות דרור?‬
‫כי אין לי שום דבר אחר.‬
‫אני לא בטוח שהמקום הזה יהיה גדול מספיק.‬
‫כדאי שיהיה בר פתוח.‬
‫היי, בחייך. זה בשביל לות'ר. תתעודדי.‬
‫וואו.‬
‫אני לא יודע. הטוסיק שלי נראה טוב בדרך כלל.‬
‫אני רואה שהלכת‬ ‫על מכופתרת גדולה מדי. מקורי.‬
‫את מבינה שאין פה פפראצי, נכון?‬
‫מה? לעזאזל.‬
‫תקשיבו לי, שניכם. זה היום שלי, טוב?‬
‫אז אם תוכלו פשוט להסתדר כמה שעות,‬
‫תחשיבו את זה בתור מתנת החתונה שלי.‬
‫הוא התחיל, אז…‬
‫את התחלת את זה לגמרי.‬ ‫-לגמרי?‬
‫היום שלי!‬
‫שעתיים. נראה לכם שתעמדו בזה?‬
‫כן, בסדר.‬
‫תודה.‬
‫וואו.‬
‫בואו נגמור עם זה לפני שאני אמות מחלחלה.‬
‫אהובים יקרים,‬
‫התכנסנו כאן היום לעשות חיים, לא להרבה זמן,‬
‫אז בואו נעשה חיים.‬
‫כי השמש לא יכולה לזרוח כל יום.‬
‫אפשר לקבל "אמן"?‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫אמן.‬
‫לות'ר, האם אתה לוקח את החתיכה ההורסת הזאת‬ ‫להיות הגברת שלך?‬
‫כן.‬
‫סלואן, האם את מבטיחה‬
‫לאהוב ולהוקיר את הממזר השעיר הגדול הזה‬
‫במשך ה-24 עד 48 השעות הבאות?‬
‫פלוס מינוס יום.‬
‫אני אנסה.‬
‫אם ככה…‬
‫אני מצטער.‬
‫אני מכריז עליכם נשואים לאללה.‬
‫תחי האפוקליפסה!‬
‫זה רשמית יותר גרוע מהאפוקליפסה.‬
‫אה, הנה.‬
‫זה חמישה דולר לעשר על 15.‬ ‫שמונה אם אתם רוצים שתי תמונות.‬
‫ראית איזה ארוחה?‬ ‫-הרשמת אותי.‬
‫הכנתי את כל העוגה.‬
‫שלוש קומות. טעמת את הטלה הזה?‬
‫לא.‬ ‫-הוא כל כך טעים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫תני לי לטעום משלך, אבל עם הרוטב.‬
‫מהטלה שלי?‬ ‫-כן. תני לי לטעום את הטלה.‬
‫חמש!‬ ‫-אלוהים.‬
‫אח שלי.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫תקשיב לי, אבא נמצא למעלה עכשיו‬ ‫עם תוכנית להציל הכול.‬
‫אז מה דעתך שאני ואתה נקפוץ לסוויטה ונקשקש?‬
‫אתה והזקן צמד חמד עכשיו?‬
‫האבא הזה שונה. הוא צב.‬
‫קשה מבחוץ,‬
‫אבל כולו חמוד ומקומט‬
‫ומדי פעם טעים מבפנים.‬
‫קלאוס?‬ ‫-כן.‬
‫כלבים זקנים כמוני וכמוהו לא משתנים.‬
‫הוא מעולם לא חשב על טובתנו.‬
‫אז התוכנית היחידה שלי להלילה‬ ‫היא להשתכר לבלי הכר.‬
‫בטח.‬
‫לך על זה.‬ ‫-בהחלט.‬
‫קלאוס, אל תחשוב ללכת לשם‬ ‫ולמלא את ראשו הריק ברעיונות גרועים.‬
‫אני? איך את מ…‬
‫אולי אתה בלתי ניתן להריגה,‬ ‫אבל אני אמצא דרך‬
‫כדי לוודא שזמנך במישור הארצי הזה‬
‫יהיה מלא בכאב וסבל.‬
‫הבנת?‬
‫כן. בטח.‬
‫נהדר. חיוך גדול.‬
‫ביי.‬
‫לקחתי את הטלה.‬
‫באמת?‬
‫מתי נוכל ללכת?‬
‫אחרי הנאומים.‬
‫לא נראה לי שאוכל להחזיק מעמד‬ ‫כל כך הרבה זמן.‬
‫אה, כן, ראית את אבא?‬
‫תשתה משהו, בן.‬
‫תירגע פעם אחת בחייך העלובים.‬
‫מזל טוב למר וגברת.‬ ‫-היי, אח שלי.‬
‫לחיים.‬ ‫-עכשיו, בקשר לאבא.‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫התשובה היא לא, קלאוס.‬ ‫-מותק, הוא השתנה.‬
‫לא, האיש לא מסוגל להשתנות.‬ ‫-לולו, הוא שונה.‬
‫הוא עזר לי להתגבר על פחדי הילדות שלי.‬ ‫שיחקנו יחד מסירות.‬
‫רגע. שיחקת מסירות עם אבא?‬
‫כן, אנחנו קוראים לזה כדור-אוטובוס,‬ ‫אבל זה הקטע שלנו.‬
‫אתה תוכל למצוא את הקטע שלך איתו.‬
‫אתה מוכן להפסיק? תקשיב, מרמים אותך.‬
‫לא, לא מרמים אותי.‬ ‫-כן מרמים.‬
‫בעצם, יותר גרוע.‬ ‫-בחייך!‬
‫אבא שלך מעודד אותך לזה בעצמו.‬
‫כן, אבל אני חושב‬ ‫שאם רק תיתן לו קצת הזדמנות…‬
‫קלאוס!‬
‫מותק, זה בסדר.‬
‫זו החתונה שלנו.‬
‫את צודקת. סליחה.‬
‫כן.‬ ‫-אני מצטער.‬
‫בסדר, זה טוב.‬
‫תקשיב, אני רק מנסה‬ ‫ליהנות מהחתונה שלי, טוב?‬
‫כדאי גם לך.‬ ‫-בסדר.‬
‫לך לאכול סלמון בכוס ג'לי.‬ ‫-זה נשמע נחמד.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר. טוב, לעזאזל עם זה, ניסיתי.‬
‫כן, בסדר, זה הטלה שלי.‬
‫זה הטלה שלך.‬
‫לא נראה לי שהוא באמת שונא את זה.‬
‫כדאי שנעשה את זה אחר כך.‬
‫מה הוא עושה כאן לעזאזל?‬
‫היי.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫בוא ננסה להתנהג בנימוס.‬
‫בשבילי?‬
‫בסדר.‬
‫לא כדאי לו לשבת כאן.‬
‫בחיי. לא כדאי לו לשבת כאן.‬ ‫-מה הוא עושה כאן?‬
‫כן, תמשיך ללכת.‬
‫מי הזמין אותו?‬ ‫-שב ותסבול כמו כולנו.‬
‫לא מזמינים אותי למסיבת רווקים,‬ ‫והוא מוזמן לחתונה הזאת?‬
‫אתה ממש לא יכול להירגע, נכון?‬ ‫-עכשיו כולנו כאן.‬
‫בן?‬
‫תרגיע.‬
‫הוא אוכל ביצים ממולאות עם סכין ומזלג?‬
‫זה עצוב. זה מעציב אותי.‬
‫אתה מציג אותי.‬
‫עכשיו. קדימה.‬ ‫-לא, אני לא.‬
‫לך!‬
‫את באמת רוצה ש…‬ ‫-כן, קדימה. אני נראית בסדר?‬
‫כן, את נראית טוב.‬
‫אבא.‬
‫ליילה.‬
‫ליילה. סר רג'ינלד הרגריבס.‬
‫מר הרגריבס, לעונג הוא לי.‬
‫האם אני מבחין בעקבות מבטא מהאיסט אנד?‬
‫אוזן טובה.‬
‫שלי נרמס לטובת זה של המלכה.‬
‫תני לי לנחש. ספיטלפילדס?‬
‫קרוב. וייטצ'אפל.‬ ‫-את בוודאי מכירה את "קאט אנד קאסטרד".‬
‫ליד ה"פוקס אנד האונד".‬ ‫-הפיש אנד צ'יפס הכי טוב.‬
‫הייתי הורגת בשביל מחית אפונה עכשיו.‬
‫אז איך גמרת איתו?‬
‫ובכן, נפגשנו בבית חולים לחולי נפש.‬
‫אין לי ספק.‬
‫אולי יש לו כמה ברגים משוחררים,‬ ‫אבל אני אסתפק בו.‬
‫אכן.‬
‫היא משהו מיוחד.‬
‫כל הכבוד, נערי.‬
‫תודה, אבא.‬
‫זהו תזמון מצער.‬
‫למה?‬
‫היית יכול להיות אבא נהדר.‬
‫בניהאנה, אל תרביץ לי!‬
‫היי, תקשיב.‬
‫אני יודע שלא היינו בדיוק‬ ‫החברים הכי טובים בציר הזמן הזה,‬
‫אבל יש לי חתיכת משימה בשבילך.‬
‫מקסים.‬
‫עשרה אנשים.‬ ‫-מה?‬
‫נשארו רק עשרה אנשים.‬ ‫-טוב.‬
‫בן השיכור בהחלט אוהב מספרים ושרימפס.‬
‫ולא יכולתם אפילו להזמין אותי‬ ‫למסיבת הרווקים המטופשת שלכם.‬
‫הסרנו סוף סוף את מעטפת הקשיחות של בן?‬
‫למה אתם לא מחבבים אותי?‬ ‫-כי אתה מניאק גמור.‬
‫אבל אתם מחבבים את בן השני.‬ ‫-אנחנו אוהבים את בן השני.‬
‫למה? מה היה כל כך מיוחד בו?‬
‫כי הוא היה חכם בלילה.‬
‫הוא היה נרגן.‬
‫הוא היה ענן שחור וקטנטן ביום שמש מושלם.‬
‫כל אלה דברים רעים.‬
‫כן, אבל הם נראו נהדר עליו.‬
‫טוב, אתה יודע מה?‬ ‫אני הרבה יותר טוב מהבן השני.‬
‫הייתי מספר אחת. פעמיים.‬
‫זה מזיז לאבא בכלל?‬
‫לא. הוא היה עסוק בלבלות איתך.‬
‫בחיי, דומני שאתה מנסה קצת יותר מדי.‬ ‫תסתכל סביבך.‬
‫אף אחד לא מצחצח את המגפיים‬ ‫או מגהץ את הגרביונים.‬
‫אנחנו מופע אימים אחד שלם. אתה מבין?‬
‫והבן שלנו, בן שלי,‬
‫היה בדיוק אסון כזה,‬ ‫ולכן היה קל עד כדי גיחוך לאהוב אותו.‬
‫היי.‬
‫אני יודע שנהוג שאבי הכלה…‬
‫אני לא במצב רוח לזה.‬ ‫-אליסון.‬
‫לא, אני מבינה. זו חתונה.‬
‫כולם שיכורים, וכולנו אמורים להיות סחבקים.‬
‫אבל אני לא בקטע.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫את לא חייבת להיות במצב רוח חגיגי.‬
‫אבל את מוכנה להקשיב לי עד הסוף, בבקשה?‬
‫סלואן, מאז שהיית ילדה קטנה,‬
‫ידעתי שאת מבריקה במיוחד.‬
‫ולמרות שאינני יכול לומר‬ ‫שאני מכיר את לות'ר היטב,‬
‫מהרגעים המעטים שחלקנו,‬
‫נראה שמצאת לעצמך שותף הולם.‬
‫הוא קרא ללות'ר "הולם".‬ ‫-הדבר הכי נחמד שהוא אי פעם אמר לו.‬
‫אבל המטפחת ממש מרככת אותו.‬
‫אני מודה שבתור אבא, לא היו חסרים לי פגמים.‬
‫אני מקווה שהחסרונות הללו‬
‫יהיו לא יותר מכתם במדשאה ירוקה ושופעת‬ ‫מכל בחינה אחרת.‬
‫תראי, אני מצטער.‬
‫טעיתי.‬
‫שיקרתי, ו…‬
‫ובגדתי באמון שלך.‬
‫אבל את…‬
‫חשובה לי יותר מכל דבר אחר בעולם.‬
‫תוכלי לסלוח לי?‬
‫לא.‬
‫לא נראה לי.‬
‫אני גאה לקרוא לכם ילדיי.‬
‫אפילו אלה שגידלתי בגרסה שלי שנולדה מחדש.‬
‫אני מקווה שהערב נוכל ליצור‬ ‫כמה זיכרונות מיוחדים…‬
‫בזמן המועט והיקר שנותר לנו.‬
‫אם לא תסלחי לי, תדעי שאני סולח לך.‬
‫על מה?‬
‫ועכשיו, לסיום…‬
‫לא עשיתי שום דבר לא בסדר.‬
‫אתה יודע…‬
‫ממש נמאס לי להיות המטומטמת‬ ‫שצריכה להתפשר איתך.‬
‫נמאס לי להיות פראיירית.‬ ‫-את הפראיירית?‬
‫כל החיים שלנו אמרת‬ ‫שכל מה שרצית זה שנהיה קרובים,‬
‫ובסוף הגענו לשם.‬
‫ואתה דפקת את זה.‬
‫לא אני.‬
‫ככה באמת את רוצה לסיים הכול?‬
‫אל תדאג. אני אשן טוב הלילה.‬
‫השמש עולה על שדה חבצלות.‬
‫אם מכוסה, שפתיה נסתרות.‬
‫אבלים לבושים שחור באים בהמוניהם‬
‫לקבור את מה שהיה חבוי בלבבותיהם.‬
‫בנשימות שטוחות והזמן שהאפיל,‬
‫כולי תפילה שנשיקת המוות לכם לא תועיל.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫יפהפה. בראבו, אבא. בראבו.‬
‫לא חשבתי שלזקן יש את זה.‬
‫טוב.‬
‫הגיע הזמן להפוך‬ ‫את הפרצופים הזעופים לחיוכים.‬
‫זה בשביל כל אנשי המסיבות שבמקום.‬
‫"תיכנס‬
‫שב לך, מר בודד‬
‫איחרת…"‬
‫אז רק כדי לסכם את הלילה הזה.‬
‫בן וחמש שיכורים לגמרי.‬
‫"מר עצבות…"‬
‫ויקטור ואליסון כמעט חבטו זה בזו.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫ואבא דקלם שיר מוות מרגש באופן מוזר.‬
‫"אבל אני מניח שהוא יישאר…"‬
‫לא כזה נורא בשביל חתונה‬ ‫של משפחת הרגריבס בסוף העולם.‬
‫אתה יודע, לא הייתי צריכה חגיגה גדולה.‬
‫זה כל מה שהייתי צריכה.‬
‫"אני לא יכול להציע לך אפילו חיוך"‬
‫ככה אנחנו היינו פעם.‬
‫אף פעם לא היינו ככה.‬
‫איכס.‬
‫זה יותר טוב.‬
‫"מי תכנן דברים ככה?‬
‫בלי להעליב‬
‫אבל את יודעת שאני עדיין מסתכל"‬
‫זה בטח לטובה.‬
‫הייתי יוצאת אמא מחורבנת.‬
‫אני בספק.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫היי, ראיתי,‬
‫ואני מעריך את זה שניסית.‬
‫אוי, לא!‬
‫מה?‬ ‫-לא!‬
‫קלאוס, למה אתה מביא לכאן את בן?‬ ‫-באמת!‬
‫תקשיבו לי לפני ש…‬ ‫-תקשיבו לו.‬
‫האח שכולכם הכרתם כבן, איננו עוד.‬
‫אני לא מתכוון לבן שלנו, בן הנחמד.‬
‫אני מתכוון לבן הזה.‬
‫המניאק, הוא איננו עכשיו.‬
‫נעלם.‬ ‫-קלאוס, על מה אתה מדבר?‬
‫האיש שעומד לפניכם הוא בן חדש,‬
‫והוא אחד מאיתנו, והוא חלק מהצוות.‬
‫והוא חלק מהמשפחה!‬ ‫-…חלק מהמשפחה!‬
‫וכמתנת קבלת פנים,‬ ‫אני מציע שנזרוק אותו מהגג.‬
‫כן. אני אעזור.‬ ‫-בחייכם.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫הוא יכול להישאר.‬ ‫-למה?‬
‫כי זה יום החתונה שלי.‬ ‫קדימה. הוא יכול להישאר.‬
‫יש!‬
‫ידעתי.‬
‫היי, בחור גדול. נחמד מאוד מצדך.‬
‫כן, אין בעד מה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫היי, אתם יודעים משהו?‬ ‫כל מה שרציתי היה הלילה הזה.‬
‫להתחתן?‬
‫לראות את כולם מתאחדים כשזה באמת חשוב.‬
‫משפחה גדולה ואמיתית.‬
‫נראה לי שאני עומד להקיא.‬
‫בעצם,‬
‫נראה לי שאני רעב.‬ ‫להתראות, חבר'ה. אני הולך לבופה.‬
‫הוא יהיה בסדר?‬
‫זה חמש. מה נראה לך?‬
‫אולי כדאי שנלך לישון.‬ ‫-עדיין מוקדם.‬
‫לילה טוב, חבר'ה.‬
‫לאן אנחנו הולכים? למיטה?‬ ‫-הלילה צעיר.‬
‫מי הבחור הזה?‬
‫בן.‬
‫לאן הוא הולך?‬
‫זה לא הסוף.‬
‫קדימה. למי מתחשק…‬ ‫-שבץ-נא?‬
‫קריוקי.‬
‫כן.‬ ‫-זה הסימן שלי.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫אחרי כל מה שדיברנו עליו, זו טיפשות להמתין.‬
‫אין זמן. אני לא יכול לעשות את זה בלעדיך.‬
‫עשינו עסק?‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬