СЕРІАЛ НЕТФЛІКС
До кінця дня щезне все живе. Та хай там хто чи що
зрушило простір і час, нам лишили спосіб усе виправити,
якщо Всесвіту загрожуватиме винищення.
У Всесвіті… є портал. Я звів цей готель навколо нього. І по той бік… є відповідь.
Ти божевільний садист, готовий ризикнути нашими життями задля нової
-безглуздої місії. -Без тебе я не впораюсь. То що, згода?
Ви з татом уклали якусь угоду. Про що домовились?
Я уклала з татом угоду.
Чому кажеш зараз?
Бо хочу, щоб ти мені вірив. Я зробила це заради всіх нас.
Ти маєш мені вірити.
Це місце – і випробування, і пастка, і водночас шлях до порятунку.
Хтось знає, що тут написано?
Тут написано: "Не дзвоніть у дзвінок".
Народе, ви маєте знати що… Тато вбив Лютера…
І виштовхнув мене з тунелю. Тату, ні!
І подзвонив у цей дурний дзвінок!
Мене що, ніхто не чує?
Сигіл на підлозі холу. Зірки!
Номер П'ять, мерщій!
Ми так не домовлялися.
Меріґолд всередині них – єдине пальне для цієї машини.
Він хоче нашої смерті.
-Ти їх вбиваєш! -Усе в цьому житті має ціну.
Ти мені віриш?
Вікторе, зроби це, зупини її!
Ні, Еллісон! Тільки не це! Еллісон, ні! Будь ласка, не треба!
Ні! Не роби цього!
Де вона, П'ятий?
-Забери від мене руки. -Ні, поки ти відповіси.
Тоді бувай.
Щось не так.
Моя сила. Я не щезаю.
Як його повернути?
ШІСТЬ РОКІВ ПО ТОМУ
ДЖИН
Ходи, Джине.
Дякую, Джин.
О… Глянь на Мерла. Мудацький хід.
Не лайтеся, будь ласка.
Бо що? Відшмагаєш мене, Мілте?
Гарне шмагання нікому не завадить.
Козир.
-Дякую за роздачу, Джине. -Будь ласка, Джин.
Тебе щойно обіграли, хлопчику.
До біса, Мерле.
Так. Ходімо за інший стіл.
Гра ще не скінчилась.
-Для нас – так. -А, гаразд. То я зараховую вам поразку?
Хто сказав?
Правила ліги.
Виходиш з гри – вилітаєш з турніру.
Вони тут.
Так…
ПІВНІЧНО-СХІДНИЙ РЕГІОНАЛЬНИЙ ТУРНІР З ГРИ В ЮКЕР
Маю бігти.
Я з тобою.
Боже милий…
Та не підстрибуй ти так. Незабаром повернемося.
Я доктор Джин Тібедо, а це мій чоловік – доктор Джин Тібедо.
Мені не треба імен.
Байдуже, хто ви.
Готівка чи обмін, лише зараз.
НЬЮ-ЙОРК ОЛІМПІАДА 2000
ЕФЕКТ АМБРЕЛЛИ
ПЕРЕОБРАТИ ДЖОНА КЕННЕДІ
Що ти бачиш, Джин?
О, Джине, дивись. "Кохання в борг".
Джине, глянь на ім'я.
Гарґрівз.
Так, так. Я, я бачу.
Десять штук за пару.
Десять штук?
Можемо дати тільки п'ять.
Це не переговори, друже. Десять штук або йдіть до біса.
Молодці.
Гей.
Влучний постріл.
Знав, що кров цебенітиме. Голова завбільшки з Юпітер.
О.
Ти весь час знав, що у мене козир?
Старий пройдисвіт.
АКАДЕМІЯ АМБРЕЛЛА
НОВА ШОТЛАНДІЯ, КАНАДА
Де він?
Хто?
Не вдавай дурника, Джері. Я знаю, що він тут. Де він?
Віку! Ти тут чи ні?
Привіт…
Емі, що, що сталося?
Ти знаєш що.
Зателефонуй, коли підростеш.
Емі.
Тепер офіційно. Вік переспав з усіма жінками в місті.
Ні, це неправда. Неправда.
-Віку. -Що?
Дзвінок.
Алло.
Привіт. Скільки літ…
Лютер?
Як справи?
Я в нормі. Щось сталося?
Нічого не сталося. А хіба мало статися?
Я хотів дізнатись, чи ти йдеш на захід.
Який захід?
До Дієґо і Лайли. День народження малої Ґрейс.
Ем… Ну, знаєш, я дуже,
я дуже хочу. Але зараз розпал сезону. Це мій бар,
Лютере, я мушу за всім наглядати.
Ти маєш прийти. Лиш один раз.
Я подумаю.
Дайте музику! П'ять, чотири, три, два, один…
Хлопець, чиї сідниці обтягує скафандр… Космобой!
У-у-у!
Чорт…
Тримай, Космобою!
Бляха…
Ти мав бути на Центральній вулиці сорок п'ять хвилин тому, Гарґрівз. Що, в біса,
там відбувається?
Розслабтеся, я їду.
Ні. Моя робота не розслаблятися. Я маю стежити,
щоб ти не відстав від графіка. Час – гроші,
а твій ледачий зад коштує
мені цілого статку.
В чому твоя проблема? Переді мною таблиця! Згори вниз, від найкращих до найгірших!
Знаєш, де твоє ім'я? ! Внизу! Великими літерами! Гарґрівз!
Я сказав: їду!
Маленькі мавпочки
Чому ти не береш слухавку?
Мій телефон всередині.
Допоможіть мені!
З днем народження, Ґрейс!
Неси всередину.
О боже…
Ти маєш ділитися зі своїм братом. Будь ласка, припини плакати. Буде весело.
Де музикант?
Музика? Що це за одяг на тобі?
Що це?
Гості вже тут?
Гості всередині.
Діти плачуть.
Ще раз посигналиш – і я витягну тебе з авто й від'єднаю мозок від голови…
Ти зрозуміла?
Привіт, Стівене.
Бляха.
О, ні. Я завжди хочу мати гарний вигляд, тож це робота для "Тосс ен вош".
Це порошок для прання без нафтопродуктів та штучних бар…
Стоп! Стоп!
-Що? -Стоп.
-Стоп. Переписуємо. -Що тепер не так?
Поганий кадр, усім приготуватись!
Стоп, стоп. Чекайте. У мене опівдні справи.
-Ти знущаєшся? Опівдні? -Я тричі казала Джилл, що маю
забрати доньку. Я веду її на свято.
А більше ніхто не може?
Дайте мені телефон!
Гей, гей, притримайте коней, мадам. Чекайте.
-Дядьку Клаус. -Ігноруватимеш правила дорожнього руху –
і у світі пануватиме анархія. Повір мені, Клер.
А тепер… ходімо. Хутко, хутко, швидше, швидше.
Ти такий боягуз.
Ти знаєш, скільки пішоходів гине щороку? Обережно, калюжа. Шість тисяч дев'ятсот
-сімдесят сім. Правильно. -…дев'ятсот сімдесят сім.
Цієї миті ти жива, а наступної – пуф, і мертва. Назавжди. Ми ж цього не хочемо?
Я лиш хочу потрапити додому до невідворотних змін клімату.
Ну, так. Так. Фу, фу. Пасивне куріння, на третю. Ходи сюди. Будь на цьому боці.
Ти в нормі, дядьку Клаус.
Так, я знаю. Я в нормі. І ти теж. З усіма все добре.
Мене звати Ґас.
-Привіт, Ґасе. -Привіт, Ґасе.
Я шукав правди все своє життя. А потім знайшов цю групу. І це було наче спалах.
Вперше люди казали про те, через що я проходив.
-Це точно. -Я зрозумів, що зі мною все добре.
Хід подій, це він. Він неправильний.
Тут я можу сказати будь-що. І те, що сер Реджинальд Гарґрівз
насправді прибулець, який таємно готує групу
підлітків-суперсолдатів.
І ви всі знаєте, про що я кажу.
Продовжуй.
І тепер… я маю надію… бо Очищення не за горами.
Так.
Амінь.
Дякую, Ґасе. Дякую.
А ти? Хочеш чимось поділитися?
Так, звісно… Привіт, мене звати Джером.
-Привіт, Джероме. -Привіт, Джероме.
Я… тут новенький. Та усе, про що ви говорите – правда.
Ви не божевільні. Я знаю, бо бував в інших ходах подій.
Так.
Насправді мені шістдесят три.
Сорок п'ять років я був загублений в майбутньому апокаліпсисі.
І я брав участь у вбивстві Кеннеді.
Тут кажуть правду.
Зараз усе це розплутується. Я вже не знаю, що реально, а що – ні.
Не можу нікому довіряти.
Та я радий, що знайшов усіх вас.
-Це все. Я закінчив. -Усе гаразд. Усе гаразд.
Молодець.
Хочеш почути справжній треш, малий? Тоді ходи зі мною.
ЦЕНТРАЛЬНЕ РОЗВІДУВАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ СПОЛУЧЕНИХ ШТАТІВ АМЕРИКИ
Ти спізнився.
Я знаю… Дякую.
Вуса.
Так.
Він чекає у кабінеті.
Хранителі функціонують як група підтримки, та мають сильні культові тенденції.
Кількість членів групи швидко зростає в усіх містах США та Європи.
Все це є в моєму звіті.
Який принцип організації?
Вони вірять, що ми в неправильному ході подій.
Хм. Ну… Як на мене, це купка божевільних. Облиш цю маячню про Хранителів.
Рухайся далі…
Час повернутися до інших справ: "Комашка", "Панама", "Куряче крильце"…
Сер, у цій справі є прогрес.
А тепер послухай мене. Ти маєш задатки фантастичного шпигуна…
Підозріливий розум. Любов до складнощів і деталей. Зрілість,
якої бракує молодим агентам.
Грай правильно, і колись ти очолиш це місце.
Дякую за ці слова, сер.
Привіт, друже. Ооо! Радий тебе бачити. Скільки часу минуло? Чотири роки?
Мінус пів року за гарну поведінку.
Поводься так і далі, тепер ми живемо разом.
Я зателефонував, бо треба постійна адреса для копів, а на мою квартиру
наклали арешт.
Що ж, хай яка причина – всесвіт звів нас разом. І це буде весело. Ну ж бо. Їдьмо.
Клер? Клаусе? Є хто вдома? Агов?
Ситуація з погодою не дуже сприятлива.
Ти ж знаєш, що нагорі теж є телевізор, так?
Клаусе, ти йдеш сьогодні на свято?
Яке свято?
Дієґо і Лайли. Це день народження малої Ґрейс.
Нізащо.
Прошу. Треба, щоб хтось забрав Клер. Вона ночує у кузенів.
Я не піду.
Ти підеш.
Елісон, ходити на захід із проблемними членами сім'ї та алкогольними напоями?
Як на мене, це квиток в один кінець до "Триґер-тауна",
США. Я посиджу тут, у своїй кімнаті.
Добре. Клаусе?
Так.
Ти не п'єш вже три роки. Довіряй собі. Гаразд? Ти впораєшся.
Твоя віра в мене зовсім незаслужена. А чому ти сама не забереш Клер? А?
-Я не можу. Готуюсь до прослуховування. -Ааа… Якого саме?
У "Поліцію Вічіти".
"Поліцію Вічіти"…
Звучить захопливо.
Це гарна роль, Клер. На проби прийде ще одна жінка. Це важливо.
Я більше не можу зніматись у рекламі порошку.
-Гаразд, піду. Але ти моя боржниця. -Дякую, дякую, дякую. Ходімо обідати.
Я не голодна.
Ти ніколи не їси.
А тобі не насрати?
Ого. Перепрошую. Клер. Клер!
Тобі полегшає, якщо нагадаю, що ми теж були такими в її віці?
Ні.
Де ми, чорт забирай?
Ходімо. Маю для тебе сюрприз. З нагоди повернення додому.
Та не переймайся.
Ні, ні, ні, ні, ні…
Облиш, не будь занудою.
Тобі корисно відновити зв'язок із сім'єю після стількох років.
Це не моя сім'я. Моя сім'я мертва. Пам'ятаєш? Сперроу.
Заходь. А то я скажу наглядачу, що ти порушив комендантську годину.
Ходімо. Побудь хоч до торта. Ніхто не йде до торта.
Перепрошую, вибачте, вибачте.
Що ти робиш?
Торт.
Ще піньяту не повісили. Спочатку піньята, потім торт. Що з тобою не так?
Що це було? Шахрайство? Фінансова піраміда?
Криптовалюта. Веб три нуль, крихітко. Федерали взялися за мене, бо я аутсайдер.
Довбаний дивак, як Ілон.
Ти… призвів до банкрутства сотні тисяч людей.
Це було полювання на відьом.
Так, звісно, та хай там як, добре, що ти на волі. За нас.
Впіймав.
Та годі, ми вже багато років разом не збирались.
Не думав, що для цього є вагома причина?
Де Віктор?
О, він… сказав, що прийде.
А де Елісон?
О-о… Зазвичай вона не приходить, так? Не знаю, може, так навіть ліпше.
Пережив ще одну поїздку. Усіх вітаю.
Гаразд. Будь ласка, зателефонуй перед сном.
Авжеж.
Може, ти зайдеш? На один шматочок торта.
Ми про це говорили. Мене не хочуть бачити.
Неправда. Неправда.
Це правда. А якщо й ні, я мушу вчити репліки.
Ну гаразд. Тоді я всім перекажу від тебе вітання.
Гроші пристойні. І у мене вільний графік. Але мій начальник – справжній мудак.
Всюди суне свого носа.
Мабуть, це важко.
А головне – це марнування моїх талантів. Як гадаєш,
коли зателефонують з Управління?
Що?
-ЦРУ, бро. Ти дав їм моє резюме? -Так. Воно зараз просувається нагору.
От я про це. Ти сказав їм, що я добре б'юся?
Рукопашний, карате, айкідо, хапкідо, крав-мага, джиу-джитсу, муай-тай, кендо,
-самбо, він-чунь. -Дієґо, я їм сказав, я сказав.
Я… Я не можу із цим впоратися. Для мене це як нове випробування.
Стоп, стоп, стоп, не поспішай.
Зачекай, поки дядько Клаус заспокоїться, бо зараз здається, що він… задихається.
Клер. А я не забув свою коричневу сумку?
Все добре, дядьку Клаусе. Це день народження дитини.
-Привіт. -Так. Твоя правда. Завжди так. Це огидно.
Поклади на стіл для подарунків і не торкайся гострого. І дивися під ноги.
Клаус? Привіт, брате! Радий бачити. Ходи сюди.
Привіт.
-Вибач. Не чіпай… Спасібо. -О.
Так, так, звісно.
Він тепер гермофоб і тверезий. Привіт, Клаусе.
Бенджаміне…
-Клаусе… -Ко-ко-коли ти вийшов?
Близько години тому. Та вже хочу пограбувати банк, щоб повернутись.
Дай мені секунду. Відпустіть її! Вибачте, перепрошую. Гей!
Що ти робиш? Просто прив'яжи.
Ти вранці була у Вест-Сайді?
Так. Відвезла дітей і забрала піньяту. А що?
Це піньята з Іст-Сайду.
Перепрошую?
Піньята точно з Іст-Сайду, майстерно зроблена, поглянь на бахрому.
Послухай, ми шукали піньяту, я дістала піньяту. А зараз нам потрібен лимонад. Тож
поквапся.
Де ти була вранці?
Гаразд. Я сама візьму.
Бувай, Томмі! Бувай, Заку!
-О, вибач. Мені… -Як і мені. Потрібна перерва.
Скажи, що підростуть і буде легше.
Скажи, що стане легше.
-Коли стануть підлітками… -Дай мені.
Так краще.
Ти зайдеш чи сидітимеш тут, як оглашенна?
Я не можу, не можу.
Можеш.
Ніхто не хоче, щоб я була там.
Всім вже байдуже. Мені теж.
Але буде ніяково.
-Переживуть. Ходімо. -Ні, ні, Лайло! Мої…
Гей! Віддай мені ключі!
Мерщій.
Ну ж бо!
Л…
Лайло! Віддай ключі! Віддай мені ключі негайно.
Будь ласка, не змушуй мене йти туди. Будь ласка, будь ласка…
Елісон. Послухай мене.
Ти драматизуєш.
Ніхто не хоче мене бачити. -Кажу тобі, нікому я тут не потрібна. Віддай… Ммм…
-Все буде гаразд.
Лайло, я надто накурена для цього.
Це помилка.
Ти права. Це страшенно ніяково.
Е-е-е… Привіт, Елісон!
Е-е-е… Е, привіт! Я радий, що ти прийшла.
Я просто… забігла привітатись. Привіт.
Зрозуміло.
Наче… хвилина минула… Відтоді, як ми…
Так.
Так. Ем…
І Віктор тут?
Ні, ні. Його ще немає, та… він сказав, що прийде. Тож…
Ясно.
Ще побачимось.
Ти ходиш на роботу, яка тебе вбиває, а потім діти… висмоктують всю енергію, що
-лишилась. -М-м…
М-м…
І родичі, тобто… Я радий, що вони живі в цьому часі, але… Я не хочу,
щоб вони жили в моєму домі.
А ще Лайла.
Сказала… що не можна завагітніти, коли годуєш грудьми.
До речі, це неправда.
Дієґо, та облиш.
Дехто убив би за те, що маєш ти. Розумієш? Тобто…
-У-у-у, мені вже страшно… -Я знаю, що ми зі Слоан
точно б за таке вбили.
Чорт.
Твоя правда. Вибач.
Вікторе!
Хто ви?
Е… Мені… потрібно, щоб ти сів у фургон.
Якщо батько хоче щось мені сказати, то нехай прийде і скаже.
Будь ласка. Я не хочу завдавати болю.
Ану спробуйте, аж цікаво.
Мені просто… дуже треба, щоб ти сів у той фургон.
Дієґо! Де торт?
Ти казала про піньяту, а не про торт!
Це було дві години тому! Починаймо вже! У мене ще книжковий клуб.
Один, два, три, чотири, п'ять, шість. Розбивай!
Так, Ґрейс!
Сильніше!
Ще трохи. Ось так.
Бий!
Добре. Досить. Досить. Розумниця. Класний удар.
-Так! -Чудова спроба. Класно.
-Молодець. -Імениннице.
Так.
О.
Ого. А вони не можуть її розбити.
Істсайдські піньяти славляться своєю міцністю.
До біса. Я голодний.
Геть з дороги малий.
Барвистий шмат лайна…
-Оу… -Ось так!
Давай!
Ти сама напросилася!
-Все добре, люба. О… -Мій торт…
Та що з тобою таке?
Я її відкрив.
Просто заспокойся, Джероме. Якщо хтось запитає – ти зі мною.
Це справжні Хранителі. Найкращі з найкращих.
Привіт, Рене.
Люди гомонять. Хотілося б знати, що ти про це думаєш.
Вибач, Ларрі.
Ти ж знаєш, як це було з Гіларі. Вона знала все до дрібниць.
То це книжковий клуб такий?
Перепрошую, я на секунду.
Розкриєш мене – відірву тобі яйця.
Тоді ти розкриєш мене.
Гарні вуса, до речі. Хто ти такий? Грецький серійний вбивця?
Це кінський волос найвищого ґатунку. Та питання в тім, що ти тут робиш, "Ненсі"?
Скажімо так,
перехід від штатного вбивці до домогосподарки
з трьома дітьми і чоловіком – це зовсім не пікнік.
Я мала вийти з дому, зрозуміло? Побачила вивіску і ризикнула. Дешевше за терапію.
А ще… ці невдахи можуть щось знати.
Прошу всіх зайняти свої місця, презентація ось-ось почнеться.
Ходімо.
Хто вони такі?
Ти не чув про Джина і Джин? Ти певен, що працюєш у ЦРУ?
Просто скажи мені.
Гаразд.
Джин і Джин започаткували перший осередок у Кловісі, штат Нью-Мексико.
Відтоді рух поширився усюди.
Ого… Оце так… Тобто – чорт забирай!
Даруйте за мою французьку, та погляньте на ці прекрасні
осяйні обличчя. Їх так багато. Дякую, що ви прийшли…
Всіх нас чекає дуже крутий вечір, бо сьогодні… ми з вами розглянемо…
Ефект Амбрелли
І те, як, на мою думку, ми можемо повернутися до відновленого…
і правильного ходу подій.
Отож… Що саме ми називаємо Ефектом Амбрелли?
Дехто… дехто називає його також… хворобою ходу подій.
Ці артефакти з інших ходів подій.
Як спільні спогади, які має багато хто з нас із вами,
правда? Так. Сильні світу цього хочуть переконати,
що це всього лише плід… нашої уяви.
Ошатний денді з парасолькою, що стоїть на трав'янистому пагорбі.
Незрозумілий секс-культ під назвою "Діти Долі".
Група дітей-супергероїв у коротеньких штанцях,
звідки і пішла назва цього явища – Ефект Амбрелли.
Питання в тім, кому вигідно це приховувати?
Звісно, еліті. Авжеж.
Правлячий клас завжди боявся правди.
Та вони не зупинять правди, чи не так?
Ці артефакти… є доказом…
того, що ми живемо не в тому ході подій. І вони – ключ…
до того, щоб відбулось… Очищення.
Яке в біса "Очищення"?
Гадки не маю, стули пельку.
Твій шепіт надто гучний.
Не розкривай нас.
Це ти розкриваєш нас.
У вас там якісь проблеми?
Тшш.
Даруйте. Хто там такий балакучий?
Підведіться, будь ласка. Не бачу ваших гарненьких облич.
Що робити? Краще підвестись.
О, татку, це Ненсі.
Усім привіт.
А хто твій приятель? Здається, ми незнайомі.
-А це мій красень-друг… -Джером.
Джером.
З філії в Орландо.
М-м. Джером з філії в Орландо.
Тобі варто попрацювати над засмагою, Джероме.
Може, тобі треба щось пояснити, Джероме з філії в Орландо?
-Ні, вибачте за втручання. -Ми сподівалися більше
дізнатись про концепцію Очищення.
Дехто вважає, що це кінець.
Ще хтось вірить, що це велика реставрація.
А як гадаєте ви?
Вам… пощастило, бо ми зараз готуємо спеціальну
лекцію безпосередньо на цю тему. Правда, коханий?
Так-так, кохана.
Якщо вам цікаво, залиште свої дані. Адресу, номер телефону.
Ми обов'язково надішлемо вам запрошення… Вам обом.
Дякуємо.
Ще раз вибачте.
Слухай, якщо ці артефакти з різних ходів подій, а тепер вони з'являються…
Так… Можливо, перезавантаження старого не відбулось.
І що це означає?
Я гадки не маю.
Хай що це було, родині казати не варто про це. Гаразд? Навіть Дієґо.
У жодному разі. Це мій книжковий клуб.
Так значно простіше.
Як скажеш. Добре, що я не одружувався. Забагато обману.
Ого.
Тато нікого з чоловіків Гарґрівз не навчив їсти?
Чекай, зараз.
Книжковий клуб, кажеш…
Вітаю вдома, брате. Ласкаво прошу.
Якого біса?
Ти оселився в покинутому будинку.
Покинутому? Що? Ну, так, це, звісно, не люкс, але я вклав у це місце багато праці.
Це непомітно.
Ходімо, покажу тобі все.
Я прочитав багато книжок "Зроби сам". Спочатку важкувато,
та згодом набиваєш руку.
Заціни.
Розпалимо вогонь.
О, і… Краще уникай туалетів на другому поверсі.
Тут для тебе лист.
Що?
Певно, місто знесе цю халабуду.
Ні, ні, ні, ні. Вони клеять на двері.
Що це?
Телефонуймо решті.
Гаразд, Лютере, ми прийшли. Чого тобі?
Тут написано: "Вашого брата Віктора викрадено.
Дотримуйтесь моїх інструкцій і з ним нічого не станеться.
Гаразд. Є ідеї, хто може стояти за цим?
Мою ставку ти знаєш.
Тато? Облиш, тато не викрадав Віктора. Срати він на нас хотів.
Боляче, коли сім'я встромляє ніж у спину.
П'ятий, зателефонуєш друзям із ЦРУ?
-Ну, ЦРУ не розслідує викрадень. То ФБР. -Гей, ні, ні. Нам ніхто
-не потрібен. Впораємось. -Так.
Ми більше не команда, Дієґо.
І ніколи не були.
А ще у нас більше немає сили.
Ні, ні, ні. Мені начхати. Якщо Віктор в біді, я піду. А ти?
-Чого на мене дивишся? Я тобі не мати. -Я з ним.
-Клас. -Хай щастить.
Що?
Ти сходами йдеш – і серце з грудей вискакує.
Я в найкращій формі за все життя.
Боже… Хай там як, що тепер?
Зустріч нам призначено у… "Хімчистці Сая" на П'ятій авеню.
Чудово. Їдьмо.
-Так! -Що?
ЕКСПРЕС-ХІМЧИСТКА САЯ
Будьмо поруч з П'ятим. У нього пістолет.
Люди, ви відчуваєте запах? Тут купа страшної хімії.
Привіт. А ось і він.
Маєш гарний вигляд.
Дякувати Богу. Як ти, Віку?
Не зміг прийти на свято?
Ну, я вже йшов, а потім мене викрали, тож…
-Гарне виправдання. -Дієґо.
-Ви мене розв'яжете чи…? -О, так, звісно.
Хто тебе викрав? Раджі та його поплічники?
Та ні, це якісь аматори.
Вибачте, якщо мої методи трохи грубі, та це…
моє перше викрадення. І, сподіваюсь, останнє.
Прошу… Допоможіть.
Викрадення нашого брата і наставлений на нас пістолет псує вашу репутацію.
Це був єдиний спосіб заманити вас сюди. Усіх вас.
Я не міг чекати нагоди. Особливо, коли це стосується… Академії Амбрелла.
Нас вже п'ять років так ніхто не називає.
Вибачте, Академії Амбрелла не існує.
О… Гаразд. Та… Добре. Я, я зараз… Просто…
Може, тоді поясните це?
АКАДЕМІЯ АМБРЕЛЛА ВРЯТУВАЛА ЕЙФЕЛЕВУ ВЕЖУ І ОТРИМУЄ КЛЮЧ ВІД ПАРИЖУ
Врятувала що? Коли, в біса, ми рятували Ейфелеву вежу?
Звідки це у вас?
Було в коробці в багажнику авто моєї доньки. Її звати Дженніфер.
Де вона це взяла?
Я… Я не знаю. Не знаю. Але, послухайте,
близько року тому вона зустріла цих нових друзів,
і вони почали ходити на ті дивні зустрічі.
Там дивні люди. Називають себе Хранителями і…
І… А тоді вона припинила… зі мною розмовляти.
Раптово. Це було три місяці тому, і відтоді я її не бачив.
Я думаю, що сталося… щось жахливе.
А може, вона не хоче мати з вами нічого спільного.
Ні! Ні! Ми з донькою дуже близькі. Вона б так не вчинила.
Чекайте, а як ви нас знайшли?
Побачив по телеку. Пральний порошок.
Ха! Бачиш? Немає дрібних ролей.
Я… я… я… я взагалі-то спостерігав за вами досить довго.
І мені дуже, дуже шкода, вибачте. Я перепрошую. Але… вона, вона – все,
що у мене лишилося, і…
Навіщо ми вам? Це справа копів.
Я був у них. Вони нічого не зробили.
Ми б хотіли допомогти, але ми не ті люди, що на фото.
Так, у нас навіть немає здібностей.
Так, ми не особливі.
Кажи за себе, пузаню.
Дайте нам добу.
П'ятий, що ти робиш?
Ми знайдемо… вашу доньку.
Так. Дякую.
-Ідіть за мною. -Про що ти говориш?
Щиро вам дякую, Академіє Амбрелло. Гадаю, ви особливі.
П'ятий!
Ходімо!
Що це в дідька було?
Чому ти вирішив йому допомогти?
-П'ятий? -Що діється, П'ятий?
Через… оце.
Цікаво знати,
звідки у доньки випадкового власника хімчистки в багажнику опинилася банка
з Меріґолдом.
Може, це сік з речовиною, що світиться?
То ковтни – і дізнаємось, крутелику.
-Тільки після тебе. -Навіть не думайте.
Гаразд, чисто гіпотетично, припустимо, так і є. Хтось тут справді хоче повернути
-силу? -Ні, нізащо. Я тверезий
-вперше за багато років. -Так.
І-і-і… щасливий. Та найголовніше – на сто відсотків вільний від привидів.
Вільний? Ти майже не виходиш з дому і носиш медичні рукавички.
Зате я все контролюю.
Хвилинку уваги.
Поглянь на бовдура… Кепський кут… І неохайно.
-Дякую. -Ууу!
Дуже добре, сер.
Клас.
Він молодець.
Слухайте, мені важко сказати "ні". У мене бар, яким я керую, друзі,
як у реальному житті.
Ви всі божевільні. Ми вже давно мали його випити. Хіба не так?
-А? Ну ж бо, здорованю. Я знаю, ти хочеш. -Чекай. Тобто це складно.
Облиш. Тобі не потрібен той невдаха. У тебе класне життя.
Не певен щодо класного, та я, я даю раду.
Це ваша планка зараз? "Даю раду?"
Я зроблю, як вирішить решта. Годиться?
Підтримую Лютера. Так… Я за більшість.
Так. Точно.
Ти ж не розглядаєш цю пропозицію?
Н-ні. Ні. Моє життя чудове. Я маю все, що треба.
Ага. Я теж.
І я.
Гаразд. Відхилено. Ми не вип'ємо таємничого соку. І не повернемо нашої
-сили. -Дякувати Богові.
Я намагався. Ви всі недоумки.
Стій. Ти куди?
Іду відлити! Можна? Чи спершу треба дозвіл офіцера з УДЗ?
-От лайно! Я мав набрати його о шостій! -Годі вам гризтися.
Це те, про що я думаю?
Так, це воно.
Це огидно.
Взагалі-то, мені час іти.
-Ні. Так швидко? -Та годі тобі, Віку. Залишайся.
-Зачекай, побудь ще. -Хоч ненадовго.
Мені їхати довго, вже час.
Я теж піду, завтра кастинг.
Важливе прослуховування, і нам треба вивчити репліки.
Ти везеш дітей до стоматолога о сьомій ранку!
Чому знову так рано?
Бо на восьму їм у школу.
Оу, оу, оу, народ, народ! Куди це ви зібралися?! Ми ще й до стейка не дійшли!
Вечірку закінчено.
Ні, ні. Гаразд. Ще по одній. За мій кошт, як за давніх часів. Прошу. Клаусе.
-Ігноруй його! -Та він зав'язав.
-Саке не рахується. -Точно.
Хіба?
-Бене, чувак тверезий. -Дякую.
От і добре! За неіснуючу Академію Амбрелла! Кан-пай!
-Кан-пай! -Кан-пай!
Дякую!
Бене, ти йдеш?
Насолоджуся останніми хвилинами свободи і доїм креветки.
А комендантська година?
Розслабся, Капітане Занудо. Я прийду в твою срану діру згодом.
Капітан Зануда?
Побачимося на тому боці, вилупки.