Врубай, дівчино.
АКАДЕМІЯ АМБРЕЛЛА
Хранителі.
Ми от-от повернемо собі життя,
які належать нам за правом.
Так!
Більше не доведеться жити спогадами
про інше місце чи інший час.
-Так! -Так! Авжеж!
Скептики спробують прорватися крізь оборону
і зупинити очищення.
Ми цього не допустимо!
Так!
Зараз саме час проявити пильність!
Час проявити жертовність!
Бо ми єдині гівнюки, яким не бракне сміливі довести це до кінця!
Ви з нами?
Так!
-Ви з нами? -Так!
Уперед!
Якщо знайдемо ціль, які вказівки?
Не стріляти, поки не віддам наказ. Зрозуміло?
Так, пане.
Всупереч здоровому глузду,
спробуємо по-твоєму.
То що пропонуєш?
Поговоримо з Джин і Джином.
Із цими божевільними? Це марна трата часу.
Може, вдасться домовитися,
або бодай виграємо час,
щоб забрати Бена і Дженніфер, перш ніж ті стануть очищенням.
Добре.
Є ЛИШЕ ОДИН ЧІККАДУ.
Ми влаштували їм пекло, скажи?
Так, як у старі добрі часи.
Краще, ніж у старі часи.
Ми кинули виклик ЦРУ і перемогли, друже.
Так.
Мені соромно, що я хотів там працювати.
Я ніби все життя прожив уві сні.
Я ж одружений із найкрасивішою, найрозумнішою,
найбожевільнішою дівчиною на планеті.
Так.
А я старий стриптизер, який живе сам у занедбаному будинку.
Чекай.
А хто розпізнав глобальну змову, поки я грався в таємного агента?
-Пощастило. -Пощастило?
Навіть П'ятий не зміг, а він там багато років працює.
Це твоє досягнення,
і ніхто цього в тебе не відбере.
Татко вдома!
Ходіть сюди!
Привіт!
Сонечко. Привіт.
Ви добре поводилися? Я так за вами скучив.
Дивіться, що я приніс. Роззуйся.
-Га? Ой. -Зніми взуття.
Подивіться… Ой! Кров. Не страшно.
Так, бачите?
А де Лайла?
Хтозна. Вона нам нічого не каже, як і ти.
-Вона ще не прийшла? -Ні.
Чому стоїш? Ходімо. Ви, мабуть, голодні.
Так. Ми вмираємо з голоду.
Можна… позичити якийсь одяг?
Звісно!
Візьми щось із шафи кузена Ронні.
З моєї шафи?
Не хочу цих смердючих мавпячих ніг у моїх штанях!
Зараз по дупі надаю! Зникни!
Ходімо зі мною.
Чого ви хочете?
Хлопця і його дівчину.
Без проблем.
Забирайте,
але спершу отримайте дозвіл в усіх цих чоловіків і жінок.
Не обов'язково одностайний, Джине.
Ми згодні й на відносну більшість, щоб усе було чесно.
Ми марнуємо час.
-Треба їх усіх перестріляти. -Ти не допомагаєш.
-Як завжди. -Перепрошую?
Кожне твоє слово — ідеальна перлина, так?
Не підлягає сумніву, бо ти ж краще знаєш.
Суто чоловіча логіка.
Я і є чоловік.
І ти теж.
Може, ви вдвох підете туди, звідки прийшли?
Навіщо взагалі враховувати чиюсь думку
або поважати побажання?
-Що ти мелеш? -Може, повернемося до мого брата?
Ми його не віддамо.
І ти ніколи не слухаєш!
Та мені вдалося привернути твою увагу.
Відтепер ти все робитимеш по-моєму.
Це було дивно.
Нарешті, мій хлопчику, ми в чомусь дійшли згоди.
То що,
у тебе є план Б?
Що це було?
Невдала спроба перешкодити нашим планам.
Так, ні. Ти поводився як довбаний псих!
Ти перебільшуєш.
Та невже?
Очевидно, ти знаєш цього чоловіка, Джине.
-Звідки? -Неважливо.
Ще як важливо!
Говори тихше.
І що це за жахлива мелодія, яку ти постійно насвистуєш?
Тобі вона навіть не подобається.
Щось змінилося.
Вони тебе дістали, так?
Скептики.
Помовч, Джин.
Не говори так зі мною, Джине Тібедо.
Я привела тебе сюди.
Ти засмучуєш наших послідовників.
Я розкрила тобі правду!
Так!
-Щодо очищення! -Так!
Без мене він би й далі був слинявим маминим синочком…
який намагається дописати дисертацію.
Хто ти такий?
Ти її вбив.
Ти дуже спостережлива, Бі.
Навіщо ти це зробив?
Джин нас зрадила!
Вона ж твоя дружина.
Уже ні.
Очищення важливіше за любов, земляки.
Важливіше за всіх нас.
Вона започаткувала рух.
-Так. -Так.
Між започаткуванням
і змогою довести справу до кінця попри все…
величезна різниця.
Джин злякалася!
Ще хтось відчув страх?
Добре.
Повертайтеся на позиції.
Вартувало б підгострити.
Схоже, усе нормально.
Можливо, вони впоралися з очищенням без нас.
Усе гаразд?
Минуло сім років, відколи я бачила дітей. Мені страшно.
Чого ти боїшся?
Що вони мене не любитимуть, як раніше.
Для них минуло лише кілька годин.
Нічого не змінилось.
Чесно?
Так. Чесно.
Ви повернулися!
Так.
Добре. Бо я вже почав хвилюватися.
Що?
Не знаю.
Я скучив.
Серйозно?
Так! А чому ні?
Не пригадую, коли востаннє чула від тебе такі слова.
Так.
Пробач.
Усе зміниться.
Тепер багато чого зміниться.
Мама вдома!
Матусю, відпусти.
Ще трішки.
Ти мене задушиш.
Чому ти плачеш?
Бо я рада тебе бачити.
Усе добре?
Так.
Ходи сюди!
Як приємно пахне. Привіт! Як справи?
Йо! Взуття.
Пробач.
-Що за бруд? -О так.
Еллісон і ведмежатко Клер
мусили викопувати мене з могили мертвого ґрейгаунда.
Хтось хоче їсти?
Та я б коня з'їв.
-Привіт, сімейко. -Довга історія.
Привіт. Ой.
Я голодний. Можна сандвіч…
Я така рада тебе бачити.
Я теж.
Боже мій.
-Отакої. -Взуття.
Привіт!
Гаразд.
П'ятий, ти йдеш?
-Так, іду. -Гаразд. Зніми взуття.
Команда на позиції, готова стріляти.
Притримай коней, Рембо. Я піду туди.
Не кажи дурниць.
Навіть із твоєю силою,
цих екстремістів надто багато.
Уже на одного менше.
-Хто? -Джин.
Чоловік?
Жінка.
-Чоловік випотрошив її як форель. -Що?
Дехто просто не створений для шлюбу.
Бачиш?
Я дав тобі шанс вирішити проблему. Ти не впорався.
Тепер зробимо по-моєму.
Джин мав рацію.
Ти завжди думаєш, що знаєш, як краще.
-Якщо побачите Бена, стріляйте. -Що? Ні!
Перепрошую.
Я тебе врятував. Ти мені винен. Дозволь поговорити з Беном.
Даю тобі 15 хвилин. Але як ти збираєшся прорватися крізь натовп?
Потрібна монтувалка і маркер.
Увага!
Агов!
-А ти хто такий? -Чекайте! Хвилинку!
Ти спізнився.
Машина зламалася, останні кілька кілометрів ішов пішки.
І це, по-твоєму, зброя?
Найкраще, що я так швидко зміг дістати.
Можна приєднатися?
Так.
Можеш стояти тут із нами, позаду будівлі.
Стеж, щоб ніхто не зайшов.
Знайди собі місце.
Але спершу мені треба відлити. Можна сходити в туалет усередині?
«Сходити в туалет».
Ні. Джин і Джин наказали нікого не пускати.
Знайди собі відро.
Так, звичайно. Без проблем.
Піду в провулок.
Ніхто всередину не зайде, козел!
Бене!
Бене, ти тут?
Бене.
Вікторе.
Що ти тут робиш?
Ти мусиш піти зі мною.
Я не залишу Дженніфер.
Я тобі допоможу. Вам обом. Вислухай мене.
Нам не потрібна допомога!
Вибач. Я не хотів кричати.
Що зі мною відбувається?
Хто-небудь знає, де Віктор?
Може, знайшов Бена і Дженніфер.
Він би подзвонив, залишив повідомлення.
То ми всі налажали?
Ну й невдахи.
Не зовсім.
Так.
Заступник директора Ріббонс — Хранитель,
як і деякі інші агенти ЦРУ.
Це твій бос, П'ятий.
Так.
Виявляється, рух Джина і Джин більший, ніж ми думали.
Ми маємо перші перехопити Бена і Дженніфер і зупинити очищення.
Так, але спершу їх треба знайти.
Вони можуть бути де завгодно.
Ми мусимо їх знайти.
Що з тобою?
Ти весь час мовчиш, П'ятий. Чого б це?
Це називається думати, Лютере. Спробуй якось.
-Гей! -Отакої! Навіщо ти?
-Замовкни. -Я думаю. І думаю, що ти мудак!
Дідусь не в настрої.
Можна не зараз?
Ні, знаєш що? Саме зараз.
Ми налажали. Чим ще зайнятися?
П'ятий, усе буде добре.
Не буде добре.
Не розмовляй так із моєю дружиною.
Не тут. Не на Різдво.
І що ти зробиш, виродку?
-Гей. -Стеж за словами!
Н-а-т-о-в-ч-у тобі д-у-п-у, хлопчику.
О, ти вивчив літери.
Припиніть обидва.
Що це?
Що?
На зап'ясті. Ти ненавидиш браслети.
Ні.
Так. Я подарував тобі браслет на день Валентина.
Ти обміняла його на пилосос. Що…
Ти подарував їй браслет?
Відповідай на запитання.
Я його зробив.
Для неї?
Точно не для тебе.
Між вами щось є?
-Дієґо. -Дідько!
Овва!
-Дідько! -Що?
Оце несподіванка.
Дідько! Я мав рацію!
Книжковий клуб. Весь цей час.
Я знав, що ти зраджуєш мені з…
Я не зраджувала.
Принаймні… коли ти думав, що зраджувала.
-Може, підемо? Краще піти. -Ми нікуди не підемо.
Ти в-с-т-а-в-в-и-в моїй дружині?
«Вставив» пишеться «в-с-т-а-в-и-в».
Вислухай мене, гаразд?
Як би дивно це не звучало, послухай.
Ми з П'ятим
загубилися в метро.
Це не звичайне метро,
а проміжний пункт
між альтернативними часовими лініями однієї миті в часі.
Думаєш, я в це повірю?
Вона каже правду.
Ми заблукали і не могли знайти дорогу назад.
Ми шукали сім років, Дієґо.
Переходили від однієї лінії часу до іншої.
Ми й гадки не мали, що нас чекає.
Нас переслідували,
на нас нападали, у нас стріляли.
Я не переставала шукати дорогу додому.
Але я втомилася
і мусила припинити бігати.
Тоді це й сталося.
Ти його кохаєш?
Дієґо, зараз не…
Ти його кохаєш?
Дурні дорослі, дивіться телевізор.
Це не дядько Бен?
…колишній в'язень на ім'я Бен Гарґрівз.
Погляньте!
…засуджений у 2019 р. за аферу з криптовалютою,
чотири роки відсидів у федеральній виправній установі Авалон.
Треба йти.
Так.
…як ця озброєна група протестувальників пов'язана з Гарґрівзом.
Поліція не може наблизитися до будівлі, щоб встановити контакт,
і ми не маємо інформації, чи Гарґрівз тримає заручників.
Очищення.
Воно змінює вас обох.
Як?
Я не знаю,
але знаю, що якщо залишишся з нею,
буде лише гірше.
Я її не покину, Вікторе.
Це тато.
Ні! Не бери!
Прошу!
Дозволь відповісти. Ми виграємо час.
Виграємо час? Для чого?
Він хоче тебе вбити.
Справжній батько року.
Бене, послухай.
Якщо ти не вийдеш зі мною…
гарантую:
тато і його тактична група увірветься сюди
й уб'є тебе
і Дженніфер.
А я цього не хочу.
Мені страшно, Вікторе.
Мені теж.
Я не хочу додому.
Ні!
Дідько!
Візьми слухавку!
Кепські справи.
Швидше. Зверни у провулок, щоб нас не помітили.
-Що ти робиш? -Звертай, ідіоте!
-Я намагаюся. -Що?
Що?
Ну ж бо, каністро!
-Що ти робиш? -Тисни на гальма!
Я тисну!
-Не працюють! -Дієґо!
Ну ж бо! Нас через тебе вб'ють!
Зараз саме час, щоб хтось щось зробив!
Бляха!
От хрінь!
Боже.
Привіт.
Заради бога, пристрельте їх.
Тікаймо!
Гей! Я щойно їх замінив!
Мабуть, не варто було економити на гальмах.
Але нові керамічні накладки на старій машині —
погана інвестиція.
Досить язиком ляпати, робіть щось!
Що? Їх забагато!
П'ятий, перемісти нас у крамницю.
Не вийде.
Спробуй, П'ятий.
Не можу, ясно?
Я скопіюю силу. Зробимо це разом.
Ніяких разом.
Ти ж знаєш, що ми опинимося в метро.
Не згадуй минуле.
Якщо щось надумали, зараз саме час.
-Так! -Ти потрібен сім'ї.
Ти мені потрібен.
Серйозно?
Що за…
-Що це? -Що?
Боже! Це ж Бен.
-Стійте! -Тобі боляче. Ходи сюди.
Я в нормі! Тільки не торкайтеся Бена!
Це Дженніфер?
Відчепіться від нього!
Бене, будь ласка.
Прошу, дозволь допомогти.
Ідіть звідси.
Я цього не контролюю.
Я не хочу тебе скривдити.
Снайперська команда 1.
Бачу ціль.
Що він робить?
Дістає дуранґо.
Вікторе, відпусти його!
Я можу його врятувати!
Часу обмаль, пане.
Стріляйте.
Ціль уражено.
Це відбувається.
Це відбувається!
-Що це було? -Очищення. Воно тут.
Не бійтеся!
Господи.
Боже милостивий!
Бене.
Треба забрати ту штуку від Віктора.
-А не нашкодимо йому? -Байдуже.
-Може, вони ще живі. -Що?
Ховаймося.
-Чорт! -Еллісон, чекай!
Господи.
Ходімо! Сюди!
Ну ж бо! Так!
Так! Сюди! Хочеш ніг та омлету, крихітко?
Що ти робиш, здорованю? Що ти робиш?
Намагаюся почати бійку. Ну ж бо, дурко. Агов!
Клаусе!
-Агов! -Я можу літати. І це боляче.
-Друже, як ти? -Цілий.
-Я допоможу. -Усе гаразд.
От бляха!
Не спрацювало.
-Очні лазери? -Так.
Цілься в балони.
Воно має ставати більшим?
Я тут!
Відійди від мене, малий.
Нас ледь не вбили!
Тримайся подалі від моєї дружини!
Мені це вже набридло.
Воно дуже велике і страшне.
Гаразд.
Еллісон!
Що це ти робиш?
Моя черга.
Еллісон!
-Чого ти чекаєш? -Це Бен.
Уже ні.
Еллісон, обережно!
Ні!
Боже милостивий!
Ну ж бо. Ти мусиш встати.
Ну ж бо!
Ну все. Досить.
Вибирай когось свого розміру, ти велетенський шмат гівна.
Хтось допоможе?
Рука застрягла в його дупі.
-Готовий? -Так.
Не виходить!
Ця штука припинить рости?
Досить битися, нас от-от уб'ють!
-Я хочу його вбити. -Це кінець, П'ятий.
От хрінь.
Еллісон.
Еллісон!
Усе гаразд?
Вона ще дихає?
Ледве.
А ось і вона.
Жива? Еллісон?
Овва!
І що далі?
Треба тікати звідси і придумати, як убити ту штуку.
-Ходімо. -Ходімо.
Гаразд, підіймай.
Так. Вставай.
Ходімо, сержанте.
Час евакуюватися, пане.
Навпаки. Час зустріти неминуче.
Бувай, Ґері. Дякую за службу.
Їдьмо!
Навіщо я зволікав із пострілом?
Бо, можливо, ти таки добра людина.
Ти жалюгідний, схиблений фанатик.
Ти хоч розумієш, що накоїв?
Так.
Знищив світ.
Вогонь!
Але це добре, любове моя.
Хто ти такий?
Ебіґейл.
Це ти зробила?
Ти не залишив мені вибору.
Але чому?
Смерть — моя покута за створення цього жаху.
Це
очищення…
Тобі мало, що наш світ зруйновано?
Навіщо було піддавати ризику цей?
Бо мені було так самотньо без тебе.
Я не просила повертати мене до життя.
Це був вияв любові.
Ні, Реджинальде.
Це був вияв пихи.
Твої дії мали набагато гірші наслідки, ніж можна було уявити.
Я мусила це виправити.
То
це ти зірвала всі мої плани
не допустити зустрічі Бена і Дженніфер?
Я зробив помилку.
А ти все виправила.
Чудово, серденько.
Чудово.
Чекай!
ДЕЛІКАТЕСИ МАКСА
Прошу!
Наші фірмові страви…
Агов, ти. Ходи сюди.
Покличте хтось П'яного П'ятого…
Що це за місце?
Заправка. А на що схоже? Це крамниця делікатесів.
Кава.
І два сандвічі з пастрамі.
Смачного.
Пошкодував квашену капусту.
Вона ж є в меню. Я йому кажу, але він не слухає.
Мені шкода.
Ти не винен.
Теоретично винен.
Тобі це не сподобається.
Гадаю, ти вже зрозумів систему метро.
Альтернативні версії однієї миті в часі?
Правильно.
Ти здивуєшся, як довго дехто з нас не міг здогадатися.
Ми — це ти з альтернативних часових ліній.
Більшість покинула спроби вирішити проблему.
Яку проблему?
Зламана лінія часу. Має бути лише одна.
Не розумію.
Поглянь довкола, П'ятий. Гадаєш, це нормально?
Ні, але…
Хіба про це думав Ейнштейн, коли працював над теорією відносності?
Аж ніяк. У нього б голова вибухнула.
Гаразд. А що пошкодило вихідну лінію часу?
Не «що», а «хто».
І я дам тобі три спроби вгадати.
Ми!
Чому ти все псуєш, М'ясний П'ятий?
Чому?
«Ми» — це моя сім'я? Мої брати й сестра?
Ті придурки, так.
Так, ми знайомі.
Одна ідеальна часова лінія, і щойно з'являємося ми… бац!
Розлітається на нескінченну кількість альтернативних ліній
у нескінченній петлі часу, а ми пробуємо врятувати світ…
Скільки вже разів?
Сто сорок п'ять тисяч чотириста дванадцять.
Багато.
Він як Людина дощу. Обожнює цифри.
До речі, заціни картини.
Тут зображені всі способи, у які ми знищили світ.
Зірочка за послідовність.
Треба це виправити.
Повір, ми намагалися.
Тому один із нас створив Комісію.
Хотів усунути зламані лінії часу.
Повернутися до єдиної.
Але це ніколи не вдавалося, бо…
Проблема в сім'ї.
Ми приречені рятувати і руйнувати світ знову й знову.
Вгадав.
Вибач. Я мушу повернутися до сім'ї, щоб зупинити це.
Успіху тобі.
М'ясо не братимеш?
Слава богу. Привіт.
Мамо!
Усе гаразд. Іди з кузенами.
-Я тебе не залишу. -Клер, прошу.
Ну ж бо. Ходімо.
Клер, ми про неї подбаємо.
А ви будьте тут, гаразд?
Хвилинку. Зачекайте.
Гаразд, на диван.
Як перемогти штуку, яка росте і сильнішає щоразу,
коли ми щось у неї кидаємо?
Ніяк.
Воно поглине все, це лише питання часу.
Отже, знову кінець світу?
Привітулі! Саме вчасно.
Привіт.
-П'ятий. -П'ятий!
Навіщо ти повернувся? Тут усе доволі похмуро.
Повір мені. Я не планував.
На щастя, я мав довгу і продуктивну розмову зі самим собою.
Що?
Ми — причина всього цього.
Може, поясниш?
Меріґолд, яким заразили наших матерів і викликали нашу появу…
мав неочікуваний побічний ефект.
Він зруйнував часову лінію
і розбив її на нескінченну кількість альтернативних ліній.
Часові лінії перетікають одна в одну.
Так Хранителі змогли знайти артефакти.
Дідько. Джин і Джин мали рацію.
Їхні теорії про інші часові лінії реальні.
Слід повернутися до вихідної лінії часу,
до появи інших.
Я єдиний, хто нічого не розуміє?
Ні.
Це Бен і намагався мені показати.
До чого тут Бен?
У крамниці,
коли я хотів витягти дуранґо з його тіла, у мене було видіння.
Він хотів показати мені вихідну часову лінію.
Він хотів тебе вбити.
Але не вбив, а відштовхнув мене, щоб врятувати.
Думаю, він намагався дещо сказати.
Що очищення — це не погано.
Хочеш сказати,
те, що руйнує все, із чим контактує, — це добре?
Гадаю, так. Я…
Слід з'єднати меріґолд у наших тілах з дуранґо всередині очищення.
Вони взаємонейтралізуються.
Гаразд. А що буде з нами?
Ми припинимо існування.
Колишній Клаус був би обома руками за невеличке харакірі на дозвіллі,
але, виявляється, я не хочу чинити самогубство,
тому на мене не розраховуйте.
Власне, це не самогубство. Це ще гірше.
Нас викреслять з історії.
А як щодо інших часових ліній?
Вони ніколи не існуватимуть. Ніхто з нас.
Ніхто не пам'ятатиме про це… чи про нас.
Кому ще не подобається цей план?
Якщо ми не існуватимемо, що станеться з нашими сім'ями?
Я не знаю.
Чекай. Ні, мені це не подобається, П'ятий.
Має бути інший вихід.
Але його немає.
Не хвилюйся.
Лайло, забери родину в те твоє божевільне метро.
Врятуй їх… врятуй себе.
-Ні, так не можна. -Я не з тобою говорю, П'ятий.
Слід знищити весь меріґолд, Дієґо.
Якщо Лайли не буде, коли настане очищення, усе почнеться знову.
Це їй вирішувати, правда ж?
Так.
Я залишуся з мамою.
Ведмежа Клер.
-Ні. -Я залишуся.
Ти маєш піти з Лайлою.
Ні, я краще помру, ніж не пам'ятатиму тебе.
Ні.
Клер.
Ти мусиш жити.
Ти мусиш жити й пізнати
всі ті дивовижні речі, які пропонує цей світ, чуєш?
-Я тебе забуду, мамо. -Ні.
Ми цього не знаємо.
Та я знаю, що ти маєш піти з Лайлою.
Ні, я не можу.
Слухай маму, ведмежатко Клер. Коли я слухаю, тоді все добре.
Поглянь на мене.
Поглянь.
Я завжди буду частиною тебе.
Завжди.
Якщо й забудеш мене,
ти завжди будеш моєю гарною, розумною дівчинкою.
Чуєш?
Іди сюди. Я люблю тебе.
І я тебе люблю.
-Гаразд. -Тобі треба йти.
Ні.
Треба, сонечко.
Ходімо. Збери сім'ю.
Лайло, чекай.
Не вважайте мене мудаком,
але якщо П'ятий каже правду, тобі не варто йти.
Так. Ти не можеш піти.
-Побачимо. -Лайло.
Гаразд. Ходімо.
Станьте біля мене.
Лайло, не роби цього.
Тримайтеся за мене.
Добре, ну ж бо!
Зачекайте тут! Так!
Гаразд!
Сонечко. Ти як?
Куди ми поїдемо?
Скажу, коли приїдемо.
Куди далі?
У безпечне місце, янголе.
Лайло.
А він що тут робить?
Простеж, щоб усі були тут.
-Не намагайся мене зупинити. -Лайло, прошу.
Я не покину їх. А якщо вони не виживуть?
То не виживуть.
Якщо підеш із ними, тоді все почнеться спочатку.
Це не скінчиться, поки весь меріґолд не зникне.
Ти цього не знаєш.
Знаю.
І ти теж знаєш.
Ти мусиш їх відпустити.
Лайло, потяг прибув! Що нам робити?
Пробач.
Ну ж бо. Ходімо. Чого ви чекаєте?
Ходімо!
Мамо!
Ні, Лайло!
Лайло!
-Лайло! -Мамо!
Усе добре, сонечко.
Скоро побачимося.
Лайло!
Обов'язково щовечора читайте Ґрейсі.
Мамо!
І стежте, щоб близнюки не билися!
Усе буде добре.
Ненавиджу тебе за це.
Я знаю.
Ненавиджу тебе. Ненавиджу тебе за це.
То…
що тепер?
Мабуть, чекаємо.
Вибачте.
Якби я знав, що ми тут помремо, я б прибрав.
Принаймні в тебе чиста білизна. Тобто…
Власне, ні.
Воно якесь сердите.
Чому ти так вирішив?
Діти?
Вони в безпеці.
І Клер.
З ними все буде добре?
Так.
Моя сім'я про них подбає.
Вона не буде сама.
Тож…
ми це зробимо?
Гаразд. Відійдіть!
Так. Ходімо.
Швидко.
Мені так подобалися ті вікна.
-Гаразд. -Це вже неважливо.
Може, по черзі
пригадаємо
щасливі миті разом?
Що?
Фу.
-Не треба. -Погана ідея.
-Це жахливо. -Жахлива ідея.
Так, невдала пропозиція.
Гаразд, то що нам робити?
Зібрати всю енергію, мабуть.
Тобі вистачить сил?
Так.
Здається.
Я відчуваю…
Гаразд.
А тепер що?
Тепер чекаємо.
Мені шкода, що ти поїхав з Канади заради цього.
А мені ні.
Моє місце тут…
із сім'єю.
Ти мала рацію.
Не треба.
Я тебе розумію.
Нарешті я тебе розумію.
Я не хотіла робити тобі боляче.
Я знаю.
П'ятий?
Не опирайтеся. Дозвольте йому поглинути вас. Просто відпустіть.
Пече.
Так.
І не кажи, друже.
Тримайся, гаразд?
Уже майже кінець.
Дякую, що дозволили бути частиною вашої дивної родини.
Як же я за вами сумуватиму.
Я радий, що ми нарешті разом.
Більше ніяких ніг та омлетів.
Може, ще побачимося.
Було б добре.
Я лише хочу сказати:
я люблю вас…
але ви всі мудаки.
Пішов ти.
ВІТАЮ БУВАЙ
О дванадцятій годині восьмого серпня 2024 року
не сталося зовсім нічого незвичного.
Можна сміливо сказати,
що це був звичайний день.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин