‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫קדימה, הגיע הזמן!‬
‫אני רוצה שכולכם תדעו את משאלתי.‬
‫משאלתי היא עבור נכדי, ריימונד ג'וניור.‬
‫קשה לי לחגוג.‬
‫כשלא כל משפחתי נמצאת פה.‬
‫הוא בצרות,‬ ‫ואיש לא רוצה לעזור לו.‬
‫אני רציתי לעזור לו.‬
‫אבל לא יכולתי.‬
‫לא יכולתי לעזור לו.‬
‫אתה רואה מה זה עושה לכולם?‬
‫אתה רוצה מה זה עושה לה?‬ ‫-מה אני אמור לעשות?‬
‫אלו החיים ‬‫ש‬‫אליהם אתה והוא הכנסתם אותה.‬
‫לא היית צריך לקחת אותה למשטרה.‬
‫לא היית צריך לאפשר לה ‬ ‫לבוא איתך לבית המשפט.‬
‫היא לא חזרה לעצמה מאז.‬
‫טוב, תגיד לי מה אני אמור לעשות, בסדר, ‬ ‫ואעשה את זה.‬
‫כי עשיתי כמיטב יכולתי.‬ ‫-ובכן, תראה לאן הכי טוב שלך הביא את כולם.‬
‫כולם נכנסים לצרות מכל מקום במשפחה הזו.‬
‫איך יש לנו אנס במשפחתנו?‬
‫הוא לא אנס. אל תגיד זאת.‬ ‫-זה מה שאומרים.‬
‫זה מה שאנו שומעים כל הזמן.‬
‫אל תדבר כך, כי יודע מה?‬
‫הוא רק הלך לפארק עם כמה חברים, בסדר?‬
‫רק הלך לפארק כי אני אמרתי לו ללכת.‬
‫אמרתי "יש הרבה צרות בפינה,‬
‫אז למה שלא תלך לפארק?"‬
‫הוא פשוט... אני שלחתי אותו.‬
‫הוא עשה מה שאמרתי כי הוא ילד טוב.‬
‫בחייך. הכרת אותו כל חייך, אחי. ‬ ‫הוא ילד טוב.‬
‫הוא לעולם לא היה פוגע במישהי.‬
‫היי...‬
‫אימא. אנחנו רק מדברים, אימא.‬
‫אני... אלך להביא סיגריה, בסדר?‬
‫נתראה.‬
‫מותק.‬ ‫-כן, מאמי?‬
‫תעזור לי להכין אותו או מה?‬
‫כן.‬
‫למרות שיש לך הרבה זמן. ‬ ‫כלומר, אפשר לקבל דקה?‬
‫אני מחכה לריי. ריי יתקשר.‬
‫ריי תמיד מתקשר. החשבון.‬
‫החשבון. מותק, אל תדאגי לחשבון, טוב?‬
‫את לא משלמת את החשבון אז אל תדאגי.‬
‫אני כן דואגת לחשבון, למעשה.‬ ‫כי זה מוציא אוכל מהפה של בננו.‬
‫בחייך. אל תתחילי, בבקשה.‬ ‫-תראה.‬
‫תראה.‬ ‫-לא עשיתי זאת.‬
‫לא עשית זאת?‬ ‫-את מאשימה אותי?‬
‫לא עשית זאת.‬ ‫-טוב, תראי...‬
‫בסדר, תני לי את התינוק.‬ ‫-לא.‬
‫אקח את התינוק.‬ ‫-תשכח מזה.‬
‫אקח את התינוק.‬ ‫-הטלפון מצלצל.‬
‫קיבלתם שיחה מאסיר ‬ ‫בבית המעצר לנוער ספופורד.‬
‫לקבלת החיוב, לחצו שלוש.‬
‫אבא? אבא, אתה שם?‬
‫כן, ריי. ריי, אני פה.‬
‫התקשרת מאוחר יותר היום. הכל בסדר שם?‬
‫כמה זמן חיכית לטלפון?‬ ‫-כן, המתנה של 45 דקות היום.‬
‫ארבעים וחמש, וואו.‬ ‫-מטורף, מה?‬
‫אז, מה אכלת לארוחת ערב?‬
‫אכלתי בקנטינה, הודות לך.‬
‫מנה חמה.‬
‫זה היה נהדר.‬
‫זה טוב, גבר. יופי. זה טוב.‬
‫תראה, תודה על הכסף.‬
‫אני מנסה לנהוג בו כראוי, מבין?‬
‫לדאוג שיחזיק מעמד.‬ ‫-פאפי, בדיוק.‬
‫תנסה לפרוס אותו כמה שתוכל.‬
‫היי, בחייך.‬
‫תוכל להיות עדין איתה?‬
‫ריי, בוא לפה.‬
‫מצטער שאת צריכה להמשיך לעשות זאת.‬
‫הייתי באה כל יום אם היו מרשים לי.‬
‫לא הייתי רוצה בכך.‬ ‫-למה?‬
‫יכולתי לארח לך חברה.‬
‫זו... זו טרחה גדולה מדי.‬
‫וכסף.‬
‫תראה... טוב, עכשיו אתה מדבר כמו מטורף.‬
‫אתה לא טרחה גדולה מדי.‬
‫אתה ישן?‬
‫ובכן, אני...‬
‫אני חולם חלומות.‬
‫רעים?‬
‫כן.‬
‫אני בדרגש שלי...‬
‫ואני כל הזמן שומע צעדים.‬
‫והם ממשיכים להתקרב יותר ויותר.‬
‫אני לא יודע אם אני חולם או...‬
‫או אם זה אמיתי. אני...‬
‫בכל לילה, הם פשוט מתקרבים יותר ויותר.‬
‫תמשיך להקשיב לצעדים האלו, מותק.‬
‫זו אני.‬
‫באה לקחת אותך הביתה.‬
‫אני מרגיש שכל העולם שונא אותי, אימא.‬
‫אני יודעת שכך אתה מרגיש.‬ ‫אני יודעת שכך אתה מרגיש.‬
‫אבל אני אוהבת אותך מספיק‬
‫כדי לפצות על כולם.‬
‫כל מה שאני עושה כל היום...‬
‫זה לאהוב אותך.‬
‫לעולם אל תחשוב שאתה לבד.‬
‫אני עוברת את זה איתך.‬
‫אתה בוכה, אני בוכה.‬
‫אתה כועס, אני כועסת.‬
‫אתה מפחד...‬
‫אני מפחדת.‬
‫אתה חופשי...‬
‫אני חופשיה.‬
‫אתה ואני, תמיד.‬
‫התינוק שלי.‬
‫היי, מותק.‬
‫היי, אימא.‬
‫הנה, תן לי את זה.‬
‫תן לי את המעיל.‬
‫הוא פה?‬
‫בובי.‬
‫מותק, תראה מי בבית.‬
‫היי.‬
‫היי, בן.‬
‫ברוך הבא הביתה.‬
‫היי.‬
‫איך את מסבירה את זה?‬
‫הוא התקשר יום אחד לבדוק מה שלומנו.‬
‫אבל הוא לא נשמע טוב.‬
‫שאלתי אותו מה שלומו. הוא אמר, "בסדר",‬ ‫אבל אני מכירה אותו.‬
‫אני מכירה כל חלק בקולו,‬
‫אני יודעת מה המשמעות שלו.‬
‫אפילו כשהוא לא יודע.‬
‫ידעתי שהוא לא בסדר.‬
‫אז ביקשתי ממנו לבוא.‬
‫כדי שאוכל לראות מה שלומו בעצמי.‬
‫והוא בא.‬
‫הוא לא חזר עד...‬
‫לפני שנתיים.‬
‫לפני זה, הוא ניסה לעבוד,‬
‫הוא עוד עבד במשרה חלקית.‬
‫אבל כשחיברו אותו לדיאליזה,‬
‫פיטרו אותו מהעבודה.‬
‫למה הוא נושם כך?‬
‫מים נשארים סביב ליבו איכשהו.‬
‫הכליות לא עובדות.‬
‫אז הוא פשוט יישאר כך?‬
‫הוא מבקש ממך הרבה, אימא.‬
‫ובכן...‬
‫יהיה קל יותר עכשיו שאתה פה.‬
‫אני אטפל בך.‬
‫אני רוצה.‬ ‫אבל...‬
‫אני לא מטפל בו.‬
‫אם זה היה תלוי בי,‬
‫לא היית לוקחת אותו חזרה.‬
‫כשמתחתנים עם מישהו,‬
‫מבטיחים לטפל בהם בחולי ובבריאות.‬
‫זה היה כתוב בנדרים שלנו, טרון.‬ ‫-הוא נטש אותך.‬
‫גם זה כתוב בנדרים?‬ ‫-בובי חזר אליי.‬
‫כשהזדקק למשהו, אימא.‬
‫כולם קיבלו את החלטתם.‬
‫אני קיבלתי החלטה שגויה ‬ ‫כשהקשבתי לו בתחנת המשטרה.‬
‫הוא קיבל החלטה שגויה כשעזב אותנו.‬ ‫את מקבלת החלטה שגויה עכשיו.‬
‫כולנו קיבלנו החלטות שגויות. אז, מה עכשיו?‬
‫מה, אני אזקוף זאת לחובתך?‬
‫אתה תזקוף זאת לחובתי? ‬ ‫אנחנו נזקוף זאת לחובתו? לנצח?‬
‫יש הבדלים.‬
‫את ואני, עשינו דברים מתוך אהבה.‬
‫ושנינו האמנו לו.‬ ‫אני אז, ואת עכשיו.‬
‫אבל אימא, הנטישה שלו, זו לא אהבה.‬
‫זו לא אהבה, אימא.‬
‫לא אז ולא עכשיו.‬
‫את אוהבת את האף של אבא.‬
‫קיבלתם שיחה מאסיר ‬ ‫בבית המעצר לנוער ספופורד.‬
‫השיחה עלולה להיות מוקלטת בכל רגע.‬
‫לקבלת החיוב, לחצו שלוש.‬
‫היי, אבא.‬ ‫-היי, ריי.‬
‫מה שלומך היום, גבר?‬
‫הכל בסדר. מנסה לשמור על פרופיל נמוך, מבין?‬
‫איך שם?‬ ‫-חכה, תן לי להניח את אחיך.‬
‫די שקט פה היום ברחוב.‬
‫די שקט.‬
‫היי! אבל יותר טוב משבוע שעבר.‬
‫גבר, העיר הזו משתגעת.‬
‫לא יכולתי לישון.‬ ‫זה מטורף.‬
‫אז כלום לא השתנה שם, מה?‬ ‫-לא.‬
‫איך אצלך?‬
‫שקט פה.‬ ‫-יופי.‬
‫זה טוב‬‫,‬‫ בן. אני שמח.‬
‫מה אכלתם היום?‬
‫הערב אכלנו ארוחות קפואות, ‬ ‫כי אלנה מנסה להוריד משקל.‬
‫אז עכשיו אני צריך לאכול... ‬ ‫"מזון רזון".‬
‫מה זה "מזון רזון"?‬ ‫-משהו ששום גבר בוגר לא אמור לאכול.‬
‫נשמע כך.‬ ‫-נכון?‬
‫אבל... הייתי לוקח את זה כרגע.‬
‫כן, אני בטוח.‬
‫מה איתך, בן?‬
‫מה אכלת לארוחת ערב?‬
‫אתה יודע שמאכילים אותנו, אבל...‬
‫אני נשאר רעב, ‬ ‫אז אני לוקח כל דבר שאוכל להשיג.‬
‫התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫אבל הערב זה מסוג הערבים שאני אוהב.‬ ‫ערב מקרוני וגבינה.‬
‫קצת נקניק מטוגן, מבין אותי?‬
‫נקניק מטוגן?‬
‫היי, תראה אותך, בזבזן גדול.‬
‫כן.‬
‫אבל לפעמים מתחשק לי בשר, אז...‬
‫אני מבזבז קצת.‬
‫כן, ובכן, אתה יודע, אתה מטפל בעצמך‬
‫וזה מה שמשנה, מבין?‬ ‫אתה חייב לעשות מה שאתה חייב לעשות...‬
‫אבל לפני שתשים לב, תהיה בבית.‬
‫אני מקווה.‬
‫- מחיר מעולה -‬
‫אני רוצה שתפגוש את אשתי אלנה.‬
‫בסדר?‬ ‫תראי, אלנה.‬
‫בואי. אני רוצה להכיר אותך לבני.‬
‫זו אשתי, אלנה.‬ ‫-היי.‬
‫נעים מאוד.‬
‫גם לי.‬
‫אבל מה...‬
‫מה?‬ ‫-מה זה?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫כלום.‬
‫מי כל הילדים האלו?‬
‫בני דודים של אלנה. היא מכניסה את כולם.‬
‫יש לה לב גדול.‬
‫אלך לשים את זה בחדר שלי.‬
‫היי, אל תדאג לגבי כל הדברים ששם.‬ ‫אנחנו נעביר אותם.‬
‫דברים השתנו.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫אלנה רצתה לשנות, אתה יודע, בשביל התינוק.‬
‫בסדר.‬
‫היי, אלנה.‬
‫מה לגבי...‬
‫שתי בירות, בבקשה.‬
‫אין בירה.‬
‫מה זאת אומרת? נתתי לך כסף אתמול.‬
‫נאלצתי לקנות אוכל.‬
‫רוצה מים?‬ ‫-אני אקח מים.‬
‫רמון. בוא לפה!‬
‫אבא קורא לך.‬
‫רמונסיטו! בוא לפה!‬
‫תפגוש את אחיך הגדול. טוב?‬
‫תגיד שלום לאחיך הגדול. זה ריימונד.‬
‫סיפרתי לך על ריימונד, כן?‬
‫מה סיפרתי לך על ריימונד?‬
‫תודה.‬
‫הוא צריך לאכול.‬ ‫-אבל הוא רוצה להיות איתי.‬
‫טוב, גבר, ‬ ‫נשים את הדברים של רמון בחדר שלי, בסדר?‬
‫שים את זה על המיטה. תיזהר עם הסדינים.‬
‫זו האימא, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אבל הם לא גרים פה, נכון?‬ ‫לא.‬
‫היא עוזרת עם רמון, זה הכל.‬
‫טוב.‬ ‫-היי, חכה.‬
‫יודע מה? למה שלא תיקח את זה לסלון, בסדר?‬
‫הבנתי.‬ ‫-שים את זה בכל מקום.‬
‫ריי?‬
‫הלוואי והיית מדבר איתי ‬ ‫לפני שאתה עושה דברים בחדר שלי.‬
‫לא רציתי להטריד אותך.‬
‫טוב?‬ ‫-תדבר איתי.‬
‫טוב, אני אדבר.‬
‫אבא?‬
‫אשתך ידעה שאני אחזור לפה, נכון?‬
‫כן.‬
‫כמובן, למה?‬
‫היי.‬
‫יש לי משהו קטן בשבילך.‬
‫זה בשבילך.‬
‫- קוראים לי ריימונד, אבי הוא... -‬
‫טרון, אתה רעב?‬
‫היי.‬
‫הכנתי ארוחת צהריים.‬
‫קיוויתי שנוכל... שנוכל לדבר.‬
‫אז אולי אחרי שתתאמן.‬
‫אני רוצה את כולכם בעצרת ב-10:00.‬ ‫-קדימה.‬
‫היי, דלוריס!‬ ‫-איפה זה?‬
‫אני אהיה ממש כאן.‬ ‫-הבנתי.‬
‫בואו לעצרת ב-10:00, כולכם.‬
‫את מחזיקה מעמד?‬ ‫-בשעה עשר.‬
‫הכי טוב שאני יכולה.‬
‫שרון.‬
‫מה שלומך, דלוריס?‬
‫מה שלום יוסף?‬
‫כן, יוסף מפלס את דרכו.‬
‫קורא את הקוראן, לומד את אמונתו, את יודעת.‬
‫ובית ספר, כמובן.‬
‫הלוואי והיה בי"ס איפה שקורי נמצא.‬
‫אין בית ספר ב"אובורן אבטחה מרבית".‬
‫ועכשיו שמו אותו בבידוד ו...‬
‫הוא מתקשה שם.‬ ‫-אני לא יכולה לדמיין.‬
‫הוא היה צעיר מכדי ללכת ישר לכלא בוגרים.‬
‫אני תמיד מתפללת בשבילו, באמת.‬
‫גם אני מתפללת עבור קווין.‬
‫עבור כל הבנים.‬
‫גברת גרייס, מה שלומך?‬
‫אתה מגיע לעצרת?‬
‫אכפת לך להגיד ליוסף לכתוב לקורי?‬
‫כלומר, זה ממש ירומם את רוחו,‬
‫ואלוהים יודע שלא תזיק לו דחיפה עכשיו. ‬ ‫את יכולה...?‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫-למה?‬
‫אסור להם לתקשר בתור עבריינים מורשעים.‬
‫אסור להם לתקשר בין מתקני כליאה.‬
‫זה חוק מדינתי.‬
‫נוכל לעזור להם עם זה וזה יהיה קל.‬
‫את פוגשת אותו ולוקחת מכתב, נותנת לי אותו,‬
‫ואני אתן אותו לקורי,‬
‫ואז נעשה את זה איתם כך שוב ושוב.‬
‫הוא שאל לגביו, שרון.‬
‫אני מנסה להחזיר את יוסף הביתה.‬
‫הביתה.‬
‫במוקדם ולא במאוחר.‬
‫הוא יוכל לצאת שנה הבאה אם יתנהג טוב.‬
‫אני לא יכולה לתת לו ‬ ‫להתעסק בשטויות עליהם את מדברת.‬
‫אני פשוט לא יכולה.‬
‫תשמרי על עצמך. תמסרי ד"ש לקורי.‬
‫אני קוראת למילות אללה המושלמות‬
‫להגן עלינו מפני רשע ‬ ‫שעלול להגיע מהשמיים או מהארץ,‬
‫מפני מבחני הלילה והיום,‬
‫בשמו של אללה החנון והרחום.‬
‫השבח לאל.‬
‫למדת.‬
‫אני רואה.‬
‫אתה נשאר קרוב לאחים?‬ ‫-כמו שאמרת לי.‬
‫אני מחבב אותם.‬
‫הם מתייחסים אליי טוב. אנחנו מדברים.‬
‫זה טוב, בן. זה טוב מאוד.‬
‫מה שלום עאישה ושאריף?‬
‫הם בסדר. הם שולחים את אהבתם.‬
‫ואיך בעבודה?‬
‫לא יודעת אם אוכל להמשיך לשלוח אותה לשם.‬
‫כלומר, בתי היא... ‬ ‫ובכן, אני לא אגיד מי היא,‬
‫אבל היא קורבן של דבר כזה בעצמה,‬
‫טרגדיה כזו, ולקח לנו שנים להתגבר על זה.‬
‫הבחור היה חלאה מזדיינת. לא מגיע להם לחיות,‬
‫בטח שלא ל‬‫מצוא‬‫ עבודה במה שנ‬‫חשב למוסד מכובד‬‫.‬
‫אצטרך לדבר...‬
‫לא רוצה להתחנן.‬ ‫-שרון, אני מסכימה.‬
‫בואי לא נתחנן.‬
‫לדעתי זה יהיה עדיף לכל המעורבים.‬
‫אנחנו נאלץ לפטר אותך.‬ ‫הראיון הראשון היה נהדר.‬
‫ראיון שני, אפילו יותר טוב.‬
‫ואז, כרגיל.‬
‫הם מגלים על יוסף.‬
‫אני די בטוחה שזה לא חוקי.‬
‫תתבעי להם ת'תחת.‬
‫אני לא רוצה לראות עוד עו"ד‬
‫או עוד תאריך משפט יותר בחיים.‬ ‫אני עדיין משלמת את החשבונות.‬
‫את תמצאי משהו אחר.‬
‫זו התרמית שהם מנהלים במתקני הכליאה.‬
‫זה הפשע האמיתי.‬
‫את יודעת, ‬ ‫שיחה אחת של עשר דקות מיוסף עולה 23 דולר.‬
‫לעזאזל.‬
‫מאיפה אני אשיג את זה?‬
‫קוראים לי שרון סלאם,‬
‫ואני פה כדי לשמוע על לשכת הסעד.‬
‫העבודה בסדר.‬
‫אחיך ואחיותיך בסדר. אל תדאג לזה עכשיו.‬
‫אתה צריך להתמקד בעצמך.‬
‫אז, תספר לי על מה חשבת.‬
‫מה מתרחש שם בפנים?‬
‫אני...‬
‫אני חשבתי הרבה על קורי.‬
‫איש לא שמע ממנו מאז שהעבירו אותו מרייקרס.‬
‫הוא אפילו לא היה ברשימה.‬
‫הוא בא לשמור עליי כדי לא לאכזב אותך.‬
‫וכעת אנו לא יודעים איפה הוא.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫מותק, מה שאתה מרגיש לגבי קורי...‬
‫זה אומר שאתה אדם טוב.‬
‫אבל אתה צריך להתמקד בעצמך כרגע.‬
‫אתה צריך להיצמד לאחים. אתה צריך ללמוד.‬ ‫זה כל מה שאני צריכה שתעשה כל עוד אתה פה.‬
‫ואז בקרוב, כולכם תהיו בבית ‬ ‫ולך ולקורי יהיה הרבה על מה לדבר.‬
‫אנשים שונאים אותנו בחוץ.‬
‫הם שונאים את הגאונות שלך.‬
‫שונאים את היופי שלך.‬
‫הם שונאים אותנו.‬
‫אבל אנחנו לא נשנא את עצמנו.‬
‫הביתה.‬
‫כן, בן.‬
‫הביתה.‬
‫- ברוך הבא הביתה, יוסף -‬
‫כנס לשם.‬
‫כנס לשם, אחי.‬
‫טוב, נכון?‬ ‫-אתה לא תאכל את זה?‬
‫קדימה, קחי את הצלחת.‬
‫קדימה, תאכלו. תתכבדו.‬
‫עאישה! ‬ ‫-תביאי לאחיך צלחת.‬
‫את יודעת כמה הוא אוהב בטטה.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר. תודה.‬
‫הנה הוא.‬
‫איך עבר השבוע?‬
‫איך אתה אוכל?‬
‫אתה נשאר מחוץ למזנון, נכון?‬
‫אין שם כלום חוץ מזבל.‬
‫אתה אוכל בקנטינה, נכון? מספיק כדי להתמלא?‬
‫כן. אני אוכל מספיק. תודה.‬
‫תרצה לספר לנו משהו?‬
‫אתה ויוסף עדיין שומרים אחד על השני?‬
‫יוסף עם החבר'ה המוסלמים עכשיו.‬
‫לא יודע.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫יש לו משהו לצפות לו.‬
‫תמצא גם אתה משהו.‬
‫זו השיטה לחיים מאושרים.‬
‫אספר לך סיפור שמעולם לא סיפרתי.‬
‫אספר לך איך זה עובד כשיש לך משהו לצפות לו.‬
‫אתה יודע, העמיתים שלי, הם היו מנומסים, ‬ ‫אבל לא הייתי קרובה לאיש.‬
‫הם לא רצו להתקרב אליי, וחשבתי שזה הגיע לי,‬
‫אז קיבלתי את זה.‬
‫הייתי הרבה לבד, ‬ ‫עשיתי מה שהייתי חייבת כדי לעבור את היום.‬
‫אלו לא חיים.‬
‫וזה לא אושר.‬
‫אושר הוא משהו לצפות לו.‬
‫היי.‬
‫ברוך הבא לטריפטי.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫כן, בבקשה, ‬ ‫אני צריך לשכור מיני-וואן לסוף השבוע.‬
‫טוב, יש לנו הרבה אפשרויות.‬
‫זה שכאן הוא...‬
‫נהדר עבור האישה,‬
‫ילדים, לכל המשפחה.‬
‫איך הוא עבור הסעת סבתא שלך וחברותיה ‬ ‫לאטלנטיק סיטי‬
‫למשחק האול-סטאר מגה בינגו שלהן?‬
‫מאוד טוב גם בשביל זה.‬
‫השכרתי לו את הוואן לשלושה ימים.‬
‫ואני אומרת לך, לחכות לו שיחזיר אותו,‬
‫היה הכי כיף שהיה לי כבר הרבה זמן.‬
‫הבא בתור.‬ ‫היי...‬
‫תרצי לאכול איתי ארוחת ערב מתישהו?‬
‫מה?‬
‫אמרת לא.‬
‫כן, אמרתי לא.‬ ‫-חכי. טוב...‬
‫לא, אני...‬ ‫-לא.‬
‫חיכית לו שלושה ימים ושלושה לילות‬ ‫כדי לומר לא כשהוא הזמין אותך לצאת?‬
‫חכה, זה לא כל הסיפור. יש עוד...‬
‫למה אמרת לא?‬
‫כי לא חשבתי שאני אמורה ליהנות,‬
‫ברומנטיקה ומה שלא יהיה,‬
‫בזמן שאתה פה.‬
‫אני חלק מהסיבה שאתה פה.‬
‫אני אומרת לך, הייתי...‬
‫הייתי ממש מדוכאת בכמה שנים האחרונות.‬
‫ואני...‬
‫אני מרגישה פשוט...‬
‫אני מרגישה אשמה שאתה פה.‬
‫אל תרגישי כך. אני לא רוצה שתרגישי כך.‬
‫לא, אבל זה בסדר.‬ ‫הלוואי שהייתי יודעת יותר טוב.‬
‫זוכרת איך לטפל בעניינים בתחנה.‬
‫אימא שלי לימדה אותי, נכון?‬
‫כל האשמה.‬
‫זו אנרגיה עצלה.‬
‫היא לא משנה את העבר.‬
‫היא לא מעצבת את העתיד וזה בזבוז.‬
‫ואין לנו זמן לבזבז.‬
‫אנו חייבים לחיות.‬
‫אז יצאנו לכמה דייטים.‬
‫זה טוב.‬
‫זה טוב. אני שמח בשבילך.‬
‫כריס הוא הדבר לו אני מצפה.‬
‫למידת הדת שלו, לזה יוסף מצפה.‬
‫תמצא את הדבר שלך, קווין.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫זה מאוד השתנה, מה?‬ ‫-כן, זה מאוד השתנה.‬
‫אני רוצה לראות הכל.‬
‫אפילו את הפארק.‬ ‫שמעתי ששיפצו אותו.‬
‫אולי ביום מן הימים...‬
‫אנחנו...‬
‫זה בסדר. יש לך זמן.‬
‫הרבה השתנה, אבל יודע מה לא השתנה?‬
‫אתה.‬
‫זו הייתה תפילתי הגדולה ביותר.‬
‫שתישאר בטוח. ותישאר מתוק כמו שהיית.‬
‫אני יודעת שראית דברים,‬
‫אולי נאלצת לעשות דברים,‬
‫להגן על עצמך,‬
‫לשרוד, לא משנה מה קרה.‬
‫אבל בסוף,‬
‫יש לך את אותו לב.‬
‫אתה חייב לשמור על זה כאן, בסדר?‬
‫אני לא רוצה לעשות את זה.‬ ‫-אתה האחרון לצאת.‬
‫כולם עברו את זה. אתה תעבור את זה.‬
‫אני לא האחרון. קורי האחרון.‬
‫כלומר, מארבעתכם.‬
‫רק כי אתה נרשם כאחד לא אומר שאתה כזה.‬
‫אני בהחלט מרגיש שכן.‬
‫אני יודעת.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫כל 90 יום, אתה חייב לעשות את זה.‬ ‫להגיע לבית המשפט ולהירשם.‬
‫חוק מייגן, זה שונה מלבוא לקצין המבחן.‬
‫בעוד שלוש שנים, כשתסיים עם השחרור על תנאי,‬ ‫השע"ת שלך,‬
‫אתה ואני, סיימנו.‬
‫אבל אתה חייב להופיע פה כל 90 יום ‬ ‫לשארית חייך,‬
‫או שיכלאו אותך מחדש.‬
‫לשארית חיי?‬
‫אז, אתה יודע מה שעת העוצר שלך?‬
‫כן, אדוני, 19:00 עד 09:00.‬
‫ואיפה עליך להיות בזמן הזה?‬ ‫-בבית.‬
‫החוק אומר בתוך הבית.‬
‫לא על המדרכה, לא על המדרגות, בפנים.‬
‫כל הלילה, בכל לילה, עד 09:00.‬
‫מה יקרה כשאמצא עבודה‬ ‫והבוס יגיד להגיע מוקדם?‬
‫תמצא עבודה אחרת.‬
‫אי פעם הועסקת מחוץ לכלא?‬
‫מילאת טופס בקשת עבודה?‬
‫זה רק לאימון.‬
‫חכה. צריך לסמן את התיבות.‬
‫"א': האם אי פעם היית במאסר?"‬
‫"ב': האם אי פעם ביצעת עבירה?"‬
‫"האם ביצעת עבירה", ‬ ‫התיבה הזו, היא מגנה עליך.‬
‫רואה את הזקן מאחור?‬
‫זה וינס מרטינז.‬
‫ארבע שנים בקלינטון, אחזקת סמים פשוטה.‬
‫הוא בחוץ כבר 15 שנה.‬
‫תסמן את התיבה כעבריין,‬
‫ומיד, אתה לא עובד באותה משמרת כמו מרטינז,‬
‫כי גם הוא עבריין.‬
‫וכתנאי של ה‬‫שחרור על תנאי ‬‫שלך, ‬ ‫א‬‫סור לך להסתובב‬‫ עם עבריינים.‬
‫מה יקרה כשלא תסמן את התיבה‬
‫ותמצא את עצמך מטגן ליד מרטינז‬
‫כי הם קבעו לך משמרת כזו.‬
‫יכלאו אותך מחדש.‬
‫"האם אתה עבריין מין רשום?"‬ ‫זו התיבה שאומרת למנהל שלך‬
‫"אל תיתן לי לחלק ארוחות ילדים בדלפק."‬
‫או שתחזור לכלא ברגע.‬
‫אסור לעברייני מין ברמה שלוש‬ ‫להתקרב לילדים שאינם משפחתם.‬
‫זה לנצח, כן?‬
‫לא רק לשלוש השנים הבאות.‬
‫אצל מי אני אמור לעבוד כשכל זה מרחף מעליי?‬
‫אחי, מי שיקבל אותך.‬
‫ריימונד סנטנה ג'וניור.‬
‫אבא שלי אמר לבקש את הבוסית שלו, ‬ ‫גברת באקרי.‬
‫אבא שלי אמר... אמר שהיא יודעת עליי,‬
‫שהיא תעביר את הבקשה.‬
‫גברת באקרי פרשה לפני שבועיים.‬
‫בבקשה, הייתי בכל כך הרבה ראיונות.‬
‫אני רק צריך הזדמנות אחת.‬
‫הבקשה שלך תטופל, כמו של כל האחרים.‬
‫תודה.‬
‫מה קורה, ריי?‬
‫עכשיו זה קצוץ וטעים והנה זה מגיע...‬
‫כן.‬
‫תראה! זה עף!‬
‫אתה יודע...‬
‫כשעברנו לפה לראשונה,‬
‫הכל היה חדש.‬
‫וסבתא תמיד נטפלה אליי,‬
‫"תוריד את הרגליים מהרהיטים, ילד!"‬
‫עכשיו תראה מה הם עושים.‬
‫לקח לדוד מני ולי כנראה חודשיים ‬ ‫לרפד את הספה הזו.‬
‫אם משהו מטריד אותך, פשוט תגיד משהו, גבר.‬
‫אל תשמור את זה בפנים.‬
‫כי אני לא קורא מחשבות.‬
‫החללית שוב מגיעה!‬
‫בבקשה, בחור קטן.‬ ‫-קדימה!‬
‫עבודה טובה, אלוף.‬
‫בישלתי את האוכל הזה כדי שנאכל אחר כך!‬
‫מצטער. ‬ ‫ראיתי את הילד אוכל אז חשבתי שזה בסדר.‬
‫מה עשית לאימא?‬
‫כאן זה לא כלא. כאן אוכלים סביב השולחן!‬
‫כמו אנשים רגילים.‬
‫חשבתי שזה בסדר.‬
‫תאכל ליד השולחן!‬
‫הוא לא ידע. מצטער.‬
‫אלנה, את יכולה לומר למשפחתך‬
‫לכבד את הרהיטים בבקשה ‬ ‫ולהנמיך את הטלוויזיה?‬
‫אתה תיתן לו לדבר אליי כך?‬
‫אתה חושב שאתן לאנס לזלזל בי בבית שלי‬
‫ולומר לי מה לעשות?‬ ‫-רגע, את קוראת לי אנס?‬
‫את לא מכירה אותי.‬ ‫-תניח לזה!‬
‫אין לך מושג על מה לעזאזל את מדברת!‬
‫מעולם לא פגעתי באישה, גבר!‬
‫מעולם!‬
‫אבא, תגיד לה מה אמרתי!‬ ‫-היא מבינה.‬
‫בבקשה אל תתגרו בו. טוב?‬
‫תשלוט בבן שלך!‬
‫אתה לא יכול לעשות את זה, גבר.‬
‫אלנה היא אשתי, טוב?‬
‫אם תהיה פה, תצטרך לכבד אותה כי זה ביתה.‬
‫איפה היה הכבוד שלה?‬
‫אני חייב לגור פה, גבר.‬
‫אין לי לאן ללכת. אין לי כלום.‬
‫אין לי כלום.‬
‫אני אומר לך, זה יהיה קל יותר.‬
‫תסתכל עליי, גבר. אני אומר לך.‬
‫אבל אתה חייב לעבוד איתי. ‬ ‫לעשות את חלקך, בסדר?‬
‫בסדר?‬
‫אתה עושה את זה כאילו אכפת לך.‬
‫כאילו באמת אכפת לך לנקות‬ ‫בשביל אנשים שאתה לא מכיר.‬
‫אתה כומר עם משרה חלקית, נכון?‬
‫כומר, לא, גברתי.‬
‫אני אוהב לגרום לדברים מלוכלכים לנצוץ.‬
‫גם אני אוהבת דברים מלוכלכים.‬
‫מאיפה אתה?‬
‫מפה.‬
‫מאיפה את?‬ ‫-שריבפורט, לואיזיאנה.‬
‫ברוכה הבאה להארלם.‬
‫אני פה כבר זמן מה.‬
‫לא ראיתי אותך בסביבה.‬
‫אולי לא הסתכלת.‬
‫אני מסתכלת.‬
‫גרת פעם בלימן?‬
‫לא.‬
‫אני מכיר אותך. מאיפה אני מכיר אותך?‬ ‫-לא יכול לעזור לך, אחי. אני לא מפה.‬
‫אמרת לי שאתה מהארלם.‬
‫כן, אני... פשוט לא מבזבז זמן בדיבורים‬ ‫עם גבר שמנסה להתחיל משהו, מבינה.‬
‫בפעם הבאה הוא יבקש ממני כסף.‬
‫כושי, בבקשה. אני מכירה טיפוסים כמוך.‬
‫רק הבנות מעניינות אותך.‬
‫איפה היית?‬
‫אחי, יש לך חתיכת תספורת.‬
‫איזה מן ספר יש להם שם?‬
‫איפה היית?‬
‫כלא דאונסטייט. לפני זה בהארלם ואלי. ‬ ‫הסתפרתי שם.‬
‫הגיוני, כי לפני זה היית ידוע בשער שלך.‬
‫פלאט טופ, נכון? ליטל דדי קיין!‬
‫כן, אני זוכר.‬
‫אחי, אני חושב שתגלה שרוב האנשים בשכונה,‬
‫מכירים את הסיפור האמיתי שלכם.‬
‫אבל דרומית לרחוב 110, לא יודע, ‬ ‫שם למטה, הם בורים. ‬
‫ואנו לעולם לא חפים מפשע.‬
‫במקומך, לא הייתי מתקרב לפארק.‬ ‫אני חושב שעליך ללכת לכל מקום.‬
‫אתה יודע, לחיות כאדם חופשי, ‬ ‫לא להיסגר בקופסה.‬
‫זה נכון! ‬ ‫השונאים בטוח יעשו מספיק מזה עבורך.‬
‫אז, מה הצעד הבא שלך?‬
‫ובכך אני מתכוון, אחרי הסקס המזדמן.‬
‫אתם יודעים שגבר חייב לתעדף!‬
‫לעזאזל, אתה מוסלמי!‬
‫אני מצטער. צריך קודם להתחתן, נכון?‬
‫אחי, הוא יצא מהכלא אתמול.‬
‫כבר חיתנת אותו?‬
‫אני רוצה לחזור ללמוד.‬
‫אולי ללמד, לא בטוח.‬ ‫-כן? יש לך רישיון של המדינה?‬
‫איך תעשה את זה כשהיית כלוא?‬
‫לא אוכל לקבל רישיון?‬
‫לא במקצוע הדורש הסמכה.‬
‫נהג אוטובוס, מורה, פראמדיק.‬
‫לא, ברגע שהיית בפנים, אתה רשום אצלם.‬
‫ואתה נשאר רשום.‬
‫מה שלומך, גברת גרסיה?‬
‫אלומבה!‬
‫תראה מי זה!‬ ‫-היי, מה שלומך?‬
‫בלי שטויות של "מה שלומך".‬
‫ריי!‬ ‫-גברת בראת'!‬
‫למה אתה מתחמק מאיתנו?‬
‫לא, זה לא המצב. פשוט לא רציתי להטריד אתכם.‬
‫להטריד אותנו? ריימונד, אנחנו פה עבורך. ‬ ‫אתה לא מטריד.‬
‫תודה. לשניכם.‬
‫אני יודע שעזרתם לאבא, הפגנות והכל. ‬ ‫גם עם כסף.‬
‫בשביל זה אנחנו פה.‬
‫אם לא תוכל להישען על הקהילה בזמנים הקשים,‬
‫אז על מי תישען?‬ ‫אני מעריך את זה.‬
‫נתראה בבית, אלומבה.‬
‫אתה, תשמור על קשר, בבקשה, ריי.‬ ‫-אני אשמור.‬
‫תודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫איך אתה מחזיק מעמד?‬
‫לא יודע.‬
‫יש כמה דברים שאתה חייב לדעת בוודאות.‬
‫אחד, יש אנשים שתומכים בך.‬
‫הדבר השני הוא ‬ ‫שהם סומכים עליך שתחזור פנימה.‬
‫זה לא יהיה אני.‬
‫הם לא יתפסו אותי שוב.‬
‫אמן.‬
‫אז, יש לך חברה?‬
‫מישהי כותבת לך?‬
‫אני עוד שומר תמונות שלה.‬
‫התכתבנו הרבה.‬
‫היא כתבה ראשונה כדי לומר‬ ‫שהיא חשבה שאני חף מפשע, שהיא מצטערת.‬
‫חשבה שאני חמוד או משהו.‬
‫כשהגשתי בקשה לשחרור על תנאי, זה לא הסתדר.‬
‫אז כתבתי ואמרתי, ‬ ‫"אני לא טוב לך. אל תחכי."‬
‫אז נפרדת ממנה לפני שהיא יכלה להיפרד ממך.‬
‫יותר כמו, הלכתי לכלא בוגרים עם התיוג:‬
‫עבריין מין.‬
‫לא ידעתי אם אצליח לצאת.‬
‫אבל הצלחת.‬
‫עכשיו מה?‬
‫זו השאלה שאתה צריך לשאול את עצמך.‬
‫תשיג לעצמך חיים, אחי.‬
‫קח אותם בחזרה.‬
‫ואתה לא כזה חמוד.‬
‫הלו?‬
‫טניה, זה ריי סנטנה.‬
‫היי, ריי.‬
‫אתה יודע, כשאתה... כשהפסקת לכתוב, אני...‬
‫לא יודעת.‬ ‫זה כאב.‬
‫לא הייתה דרך להשיג אותך.‬
‫זה לא שיכולתי פשוט לבוא או משהו.‬ ‫אני לא יודע איך לעשות את זה,‬
‫חוץ מאשר לספר לך את האמת.‬
‫לא הייתי צריך לעשות את זה.‬
‫לא רציתי להפיל אותך למקום בו הייתי.‬
‫אני שומעת אותך, אבל אני...‬
‫אני לא מבינה.‬
‫לא, תראה, היה לנו משהו טוב, ‬ ‫ואז אתה פשוט...‬
‫אני לא מבינה איך זרקת אותי כך.‬
‫שום דבר כה רע מעולם לא קרה לי לפני הפארק.‬
‫לפני, הייתה לי תקווה.‬
‫אחרי, לא הייתה לי בכלל, אפילו לא לגבינו.‬
‫אני מצטער.‬
‫יום שני בניו יורק,‬ ‫הנשיא קלינטון יכול לצחוק‬
‫על כמות השערוריות בבית הלבן...‬
‫אלנה! לאידיוט הזה יש בחורה בחדר שלו.‬
‫מי נמצאת שם?‬ ‫-מה לעזאזל את עושה?‬
‫מי זו לעזאזל?‬
‫תעזבי אותנו לכל הרוחות! ‬ ‫זה אפילו לא הבית שלך, גברת!‬
‫אתה עם בחורה בחדר של התינוק?‬
‫את בחורה מלוכלכת וחסרת בושה!‬
‫לא ידעתי. סליחה.‬
‫לא ידעת מה?‬
‫לא, היא אמי החורגת!‬
‫אתה אדם מלוכלך!‬
‫תפסיקי!‬
‫תקשיבי, חכי! בבקשה!‬ ‫-אל תיגע בי.‬
‫אני נשבע, אני לא משקר!‬
‫זו אמי החורגת!‬ ‫-תרד ממני.‬
‫אני לא חוזרת לשם, טוב?‬ ‫ואין לי לאן לקחת אותך, אז...‬
‫זה בסדר. נלך לשבת איפשהו. נלך לפארק!‬
‫לא, אני חושבת...‬
‫אני חושבת שאולי צדקנו בפעם הראשונה.‬ ‫זה... מבין... אנחנו לא מתאימים.‬
‫אני לא נותן לך ללכת כך.‬
‫כבר עשיתי את הטעות הזו.‬
‫אתקשר אלייך מחר.‬
‫את תעני?‬
‫זה עולה שני דולר.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה, אחי. מעריך את זה.‬
‫למה אתה לא לוקח אותי לאכול עוף וופל?‬
‫למה שלא תצא איתי?‬
‫בוא נלך לאיימי רות.‬
‫כולם תמיד מדברים על העוף וופל ‬ ‫במסעדת איימי רות.‬
‫זה לתיירים.‬
‫ובכן, אני תיירת.‬
‫אני רוצה ללכת.‬
‫זה לא הגיוני לאכול במסעדה. ‬ ‫אני חוסך ללימודים.‬
‫תוכל לחסוך שבוע הבא.‬
‫אני צריך לחסוך בכל שבוע.‬
‫את יודעת מה אני מרוויח.‬ ‫-כן. 300 דולר.‬
‫בכל שבועיים.‬
‫ו-100 הולכים לאמי ‬ ‫כי צריך לטפל במי שאוהבים.‬
‫אני משאיר 100 דולר לעצמי,‬
‫ואם אוכל לחסוך כל אחד מהם ללימודים, ‬ ‫אעשה זאת.‬
‫אתה כל כך אנוכי.‬
‫דיברנו במשך חודשים.‬
‫א‬‫ני לא ‬‫מבקשת שנצא כל שבוע.‬
‫אתה רק יושב בבית.‬
‫אם הייתי בכלא הייתי רוצה לצאת.‬ ‫-אין לך מושג מה היית רוצה.‬
‫לא אבזבז כסף על דברים לא חשובים.‬
‫אני לא חשובה?‬
‫זה מה שאתה אומר?‬
‫אני לא חשובה?‬ ‫-עליי ללמוד, אדל.‬
‫לקבל את חיי בחזרה.‬
‫אדל! תקשיבי, תראי...‬
‫אנחנו לא חייבים לדבר אם אני מאמלל אותך.‬
‫כלומר, אני... אני מבין. זה בסדר.‬
‫אתה מנסה להיפרד ממני?‬
‫אני רק אומר...‬ ‫-אתה מתנהג כמו אסיר מזדיין!‬
‫חתיכת עבריין מזדיין!‬
‫כך אתה מתייחס לבנות?‬
‫כן.‬
‫אני יודעת מה אתה עושה להן. ‬ ‫כמו שעשית לבחורה ההיא.‬
‫חתיכת אידיוט!‬
‫אני לא יכול לחכות עד שנצא, את יודעת, ‬ ‫למקום שהוא לא פה.‬
‫אולי לאכול משהו.‬
‫לאן אתה רוצה ללכת?‬
‫יו, מה קורה?‬
‫יש מקום אליו ארצה לקחת אותך.‬
‫יו, לאונרד!‬
‫יו, ריי!‬
‫ריי, היי!‬
‫מחפש את... אלו?‬
‫תראה! מריה הבתולה מסתכלת עליך.‬
‫תשמור עליה.‬
‫אבל תהיה בשקט, טוב? אל תרעיש הרבה.‬
‫אחותי נמצאת למעלה.‬
‫תודה.‬
‫נחמד.‬
‫לא, זה לא הייתי אני.‬
‫יו! אל תשברי את זה.‬
‫בחייך.‬ ‫-עוד לא.‬
‫עכשיו?‬
‫היי!‬
‫הפחדת אותי.‬ ‫-היי.‬
‫אראה לך משהו.‬
‫אתה מכיר את בת דודה שלי דראה?‬
‫היא עוברת ביוני.‬
‫יש פה חדר צדדי קטן.‬
‫וחשבתי שיוכל להיות לנו מקום... ‬ ‫מקום משלנו ביחד?‬
‫את מתכוונת את ואני?‬
‫כן.‬
‫כאילו...‬
‫אוכל להשתמש במלגה שלי כעוזרת הוראה ‬ ‫בתור פיקדון ואז...‬
‫רק נשלם שכר דירה לחודש ראשון ואחרון.‬
‫נוכל לעשות את זה, נכון?‬
‫כן.‬
‫כן?‬ ‫-אולי.‬
‫אם סיגל ימשיך לתת לי לעבוד משמרות כפולות.‬
‫סיגל אמר לתת לך את זה.‬
‫מה הולך, אחי?‬ ‫הכל טוב.‬
‫כן, אתם יודעים, תהיתי...‬
‫אם אתם מעוניינים לצרף שותף חדש.‬
‫מבינים אותי?‬ ‫-כן.‬
‫אם אתם רוצים להתמקח...‬
‫קווין...‬
‫יו!‬
‫טוב לראות אותך, אחי.‬
‫גם לי, אחי.‬
‫ואתה נראה טוב, אחי.‬ ‫-תראה אותך!‬
‫אחי, מותר לנו לשבת ביחד?‬
‫זה כנראה המקום היחיד בכל היקום‬
‫בו לאיש לא אכפת אם נתראה. קדימה.‬
‫אתה נראה טוב, אחי.‬
‫מה קרה שם?‬ ‫-בחיי.‬
‫יש לי קצין מבחן חדש. הוא הופיע ללא סיבה‬ ‫ואמר שאני צריך ללבוש צמיד מעקב.‬
‫זה אכזרי.‬ ‫מצאת עבודה?‬
‫כן. תחזוקת מחשבים.‬
‫ניטור מערכות לחברת טלמרקטינג.‬
‫מה? איך לעזאזל למדת מחשבים?‬
‫שיקרתי.‬ ‫אמרתי שאצליח.‬
‫לוויתי קצת כסף מעאישה, קניתי ספרים.‬ ‫למדתי תוך כדי עבודה.‬
‫כמובן שכן.‬ ‫-כמובן שכן.‬
‫יוסף משקר בעבודה, אחי.‬
‫אתה מאחור, אם אתה חדש, ‬ ‫אני צריכה לראות מסמכים.‬
‫תתרגל למבט הזה.‬
‫לא חשבתי שאגדל להיות מישהו שאנשים שונאים.‬
‫היי, אמך לא שונאת אותך.‬
‫אחיותיך לא שונאות אותך. יש לך אהבה, אחי.‬
‫הנשים האלו אוהבות אותך.‬
‫נכון.‬
‫אמי מחבקת אותי באקראיות כל היום.‬
‫אני נכנס לשירותים, חוזר לחיבוק.‬
‫ולא מפריע לי.‬ ‫-כן, תישאר שם כל עוד תוכל.‬
‫אל תמהר לעזוב אם הם לא רוצים שתעזוב.‬
‫אתה עדיין אצל אמך?‬
‫למעשה, לא.‬
‫התחתנתי.‬
‫מה?‬
‫גבר.‬
‫כמה זמן הכרת את הבחורה?‬
‫אתם יוצאים רק תשעה חודשים?‬
‫שבעה.‬
‫קוראים לה לקישה.‬
‫פגשתי אותה בעבודה יום אחד ‬ ‫כשבאתי לקחת את המשכורת.‬
‫היא עובדת שם בתור מנהלת במהלך היום.‬
‫אם אתה עובד לילות והיא עובדת ימים,‬
‫איך אתם מתראים?‬
‫גורמים לזה לעבוד. עושים מה שצריך, נכון?‬
‫היום,‬ ‫נמצאים פה יוסף סלאם וקווין ריצ'רדסון,‬
‫שניים מעברייני המין‬ ‫הידועים ביותר לשמצה של ניו יורק.‬
‫החבורה מסנטרל פארק.‬ ‫-עוד פעם זה.‬
‫כדי להיות זכאי לשחרור,‬
‫על העבריין להכיר בביצוע עבירת המין.‬
‫טוב, ריצ'רדסון, תעמוד. נתחיל איתך.‬
‫אנו לא מדברים על המקרה.‬
‫לא שאלתי אותך, סלאם.‬
‫ברשותך, גברתי, לא אגיד כלום.‬
‫בכיתה שלי, זו לא אפשרות.‬
‫אני לא מודה בפשע.‬
‫כי אני אוהב לדבוק באמת.‬
‫אתה עבריין מין מורשע ברמה שלוש.‬
‫מבינה, זה החוק, לא האמת. תני לי להסביר...‬
‫שב, סלאם.‬
‫כשהמדינה העמידה אותנו לדין,‬ ‫האם קיבלנו את עסקת הטיעון שהוצעה לנו?‬
‫לא. ומה הסיבה?‬
‫כי לא ביצענו את הפשע ואנחנו לא רוצים לשקר.‬
‫אז כשמעולם לא שיקרנו בעבר,‬
‫למה שנתחיל לשקר עכשיו עבורך?‬
‫סלאם, זו, מה, ‬ ‫הקבוצה החמישית שהתבקשת לעזוב?‬
‫תעשי מה שאת חייבת.‬
‫גם אתה תגרום לצרות?‬
‫- סנט פרנסיס חאווייר‬ ‫מרכז קהילתי -‬
‫תראה אותך.‬ ‫-זה היה מעולה.‬ ‫כן, זה היה נהדר, אחי.‬
‫בוא נבלה, אחי. איפה כולם? איפה אנטרון?‬
‫אביו נפטר לפני כמה חודשים.‬
‫בחיי.‬ ‫-כן.‬
‫הוא עבר לבולטימור ברגע שהשע"ת שלו נגמר.‬
‫שינה את שמו, מדבר על להתחתן.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן.‬
‫אתם מתקדמים מהר.‬ ‫-אנחנו מוכנים להתחיל לחיות.‬
‫יותר מדי זמן מבוזבז.‬
‫קורי, איפה הוא?‬
‫לא בטוח שאמו יודעת איפה הוא.‬ ‫אבל עדיין מחזיקים בו איפשהו.‬
‫כשנסיים את השע"ת, צריך לאתר אותו.‬
‫כן.‬
‫עם מי עוד דיברת? ריי?‬
‫לא יודע, אחי. שמעתי דברים. דברים רעים.‬
‫יש לי הפתעה בשבילך.‬
‫אבא, זה יום ההולדת שלי!‬
‫זה לא יום ההולדת שלך. הוא בדצמבר.‬
‫זה בסדר.‬
‫טניה ואני קיבלנו מפתחות.‬
‫אני אתפנה מחר.‬
‫יופי לך.‬
‫אולי תיתן את חדרי לרמון.‬
‫לא, גבר.‬
‫כך השתלטתי בחזרה על חיי.‬
‫רק דחיפה כדי להתחיל.‬ ‫-ריי.‬
‫יש לך שכל, נכון?‬
‫למכור קראק? בחייך, אתה יודע לאן זה מוביל.‬
‫זה רק כדי להתחיל,‬
‫לצאת מפה, לתת לכם מרחב...‬
‫להצליח בכוחות עצמי.‬ ‫-תודה שאתה חושב עליי. תעיף את זה מביתי.‬
‫כשהכול התרחש,‬
‫לא הצלחתי לעקוב אחרי מה שקרה.‬
‫לא הבנתי את זה.‬
‫בכלא, התחלתי לקרוא את המאמרים,‬
‫איך שהם כתבו אותם נגדנו מהימים הראשונים,‬
‫כל התמלולים,‬
‫השקרים שהם סיפרו ישירות.‬
‫צפיתי בקלטת שלי.‬
‫אין לי מושג מי זה הילד המזדיין הזה.‬
‫אני לא מזהה את עצמי.‬ ‫-אני יודע, ריי.‬
‫אני יודע, אך מה שהאנשים האלו גנבו ממך,‬ ‫לא תוכל לקנות בחזרה.‬
‫לא תוכל לקנות בחזרה, לא בכסף, לא ברמאות,‬ ‫לא עם שום דבר מהחרא הזה.‬
‫בסדר?‬
‫כי זה נעלם, זה נעשה.‬
‫אבל אתה לא חייב להיות מה שאמרו שאתה.‬
‫תסתכלי עליו. תראי. ‬ ‫עם טלוויזיה יותר גדולה מהדירה הזו.‬
‫מאיפה הוא השיג את הטלוויזיה?‬
‫הטלוויזיה גדולה ממנו.‬
‫אני אתקשר לקצין המבחן שלך ‬ ‫ואספר לו שאתה סוחר בסמים!‬
‫תיזהרי. את לא יודעת מה הוא מסוגל לעשות לך.‬
‫סתם היינו בחוץ.‬ ‫זה היה לילה נעים.‬
‫זה הכל.‬
‫סתם בילינו.‬
‫אומרים, "בנים יישארו בנים".‬
‫כשהם אומרים "בנים", הם לא מדברים עלינו.‬
‫הם מדברים על בנים אחרים‬
‫ממקומות אחרים.‬
‫מתי אי פעם זכינו להיות בנים?‬
‫- אנטרון מק'ריי -‬
‫- אנטרון בראון -‬
‫למטה! רד למטה!‬
‫אני לא יכול להיות משהו שאני לא.‬
‫אני לא אזרח.‬
‫הם לא רוצים שאהיה.‬
‫אני לא רוצה להיות.‬
‫אני במקום שאני לא מכיר.‬
‫חצי בפנים, חצי בחוץ...‬
‫לא משנה לאן אלך.‬ ‫אני מצטער, אבא.‬
‫אתה לא צריך להצטער.‬
‫היי, תראה, ניסית. ניסית ויודע מה? אתה...‬
‫אתה תנסה שוב.‬
‫אני צריך ללכת.‬