EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Kom igjen, tiden er inne!
Jeg vil at dere skal høre ønsket mitt.
Ønsket mitt er for barnebarnet mitt, Raymond Jr.
Det er vanskelig for meg å feire
når jeg ikke har hele familien min her.
Han har problemer,
og ingen vil hjelpe ham.
Jeg ville hjelpe ham.
Men jeg kunne ikke det.
Jeg kunne ikke hjelpe ham.
Ser du hva dette gjør med alle?
-Ser du hva det gjør med henne? -Hva skal jeg gjøre?
Dette er livet du og han ga henne.
Du skulle aldri tatt henne til politistasjonen.
Du skulle aldri latt henne bli med deg til rettssalen.
-Hun har ikke vært den samme siden. -Si hva jeg skal gjøre, så gjør jeg det.
-For jeg gjorde det beste jeg kunne. -Ja, vel, se hvor ditt beste førte oss.
Alle i denne familien får trøbbel fra overalt.
Hvordan kan vi ha en voldtektsmann i familien?
-Han er ikke det. Ikke si det. -Det er det de sier.
Det må vi høre hele tiden.
Ikke si sånt tull, for vet du hva? Han dro bare til parken med noen venner.
Han gjorde det, for jeg ba ham om det, for faen.
Jeg sa: "Det er for mye trøbbel her, så kan du ikke dra til parken?"
Jeg sendte ham dit, for faen.
Han gjorde det jeg ba ham om, for han er en god gutt. Du har kjent ham hele livet.
Han hadde aldri skadet noen.
Hei...
Mamma, vi snakker bare.
Jeg skal bare hente en sigarett, ok?
Snakkes.
-Skatt. -Ja?
-Vil du hjelpe meg med å gjøre ham klar? -Ja.
Men du har god tid. Gir du meg et øyeblikk?
Jeg venter på Ray, han skal ringe.
Ray ringer alltid. Regningen.
Regningen. Ikke bekymre deg for den. Du betaler den jo ikke.
Jeg bekymrer meg faktisk for regningen. For den tar mat fra sønnen vår.
-Ok, ikke begynn nå. -Se.
-Jeg gjorde ikke det.
-Du gjorde ikke det? -Du klandrer meg nå.
-Du gjorde ikke det. -Greit. Hør...
-Gi meg babyen. -Nei.
-Jeg tar babyen. -Nei. Glem det.
-Jeg tar babyen. -Telefonen ringer.
Du har blitt oppringt av en innsatt i Spofford ungdomsfengsel.
For å godta kostnaden, trykk tre.
Pappa, er du der?
Ja, Ray, jeg er her.
Du ringte litt senere i dag. Går det greit?
-Hvor lenge ventet du på telefonen? -45 minutter i dag.
-45, jøss. -Sprøtt, eller hva?
Hva spiste du til middag?
Jeg spiste fra butikken, takket være deg. En kopp nudler.
Det var godt.
Bra, gutten min. Det er bra.
Takk for pengene.
Jeg prøver å bruke dem bra.
-Få dem til å vare. -Det er riktig av deg.
Prøv å spre dem ut så lenge du klarer.
Hei, kom igjen. Kan du være mer varsom med henne?
Ray. Ray, kom hit.
Jeg beklager at dere må fortsette med dette.
Jeg hadde kommet hver dag om de tillot det.
-Jeg hadde ikke villet det. -Hvorfor?
-Jeg kunne holdt deg med selskap. -Det er til for mye besvær.
Og det koster penger.
Ok, nå er du sprø.
Du er ikke til besvær.
Sover du?
Vel, jeg har...
Jeg har hatt noen drømmer.
Mareritt?
Ja.
Jeg ligger i sengen min...
...så hører jeg noen fottrinn.
Og de kommer nærmere og nærmere.
Jeg vet ikke om jeg drømmer eller...
...om det er ekte. Jeg...
Hver natt kommer de nærmere og nærmere.
Fortsett å lytte etter fottrinnene, skatt.
Det er meg.
Som kommer for å hente deg.
Jeg føler at alle i verden hater meg, mamma.
Jeg vet at det føles sånn.
Men jeg elsker deg så høyt
at jeg oppveier for alle.
Alt jeg gjør hele dagen...
...er å elske deg.
Tenk aldri at du er alene.
Jeg går gjennom dette med deg.
Gråter du, gråter jeg.
Er du sint, er jeg sint.
Er du redd...
...er jeg redd.
Er du fri...
...er jeg fri.
Du og meg, for alltid.
Skatten min.
Hei, skatt.
Hei, mamma.
Her, gi meg den.
Gi meg frakken din.
Er han her?
Bobby.
Skatt, se hvem som har kommet hjem.
Hei.
Hei, sønn.
Velkommen hjem.
Hei.
Hvordan forklarer du det?
Han ringte en dag for å høre hvordan det gikk med oss.
Men han hørtes ikke bra ut.
Jeg spurte hvordan det gikk. Han sa "bra", men jeg kjenner ham.
Jeg kjenner hver del av stemmen hans,
og jeg vet hva den sier.
Selv når han ikke vet det.
Jeg visste at han ikke hadde det bra.
Så jeg ba ham komme over.
Så jeg kunne se hvordan det gikk med ham.
Og det gjorde han.
Han kom ikke tilbake før...
...for to år siden.
Før det prøvde han å jobbe,
men fortsatt deltid.
Men da de gjorde klar dialysebehandlingen,
mistet han jobben.
Hvorfor puster han sånn?
Det er vann rundt hjertet hans.
Nyrene fungerer ikke.
Kommer han til å fortsette å være sånn?
Jeg ber deg om mye, mamma.
Vel...
Det blir lettere nå når du er her.
Jeg skal ta meg av deg.
Jeg vil det.
Men...
Jeg tar meg ikke av ham.
Hvis jeg hadde bestemt,
hadde du ikke tatt ham tilbake.
Når du gifter deg med noen,
lover du å ta vare på dem i gode og onde dager.
-Det var løftene vi avga. -Han forlot deg.
-Var det også et løfte? -Bobby kom tilbake.
Når han trengte noe.
Alle gjorde sine valg.
Jeg gjorde feil valg ved å høre på ham på politistasjonen.
Han gjorde feil valg ved å forlate oss.
Du gjør feil valg nå.
Vi gjorde alle dårlige valg. Så hva nå? Skal jeg holde det mot deg?
Skal du holde det mot meg? Vi skal holde det mot ham? For alltid?
Det er forskjeller.
Vi to handlet ut ifra kjærlighet. Og begge trodde på ham.
Meg da, og du nå.
Men at han forlot oss, det er ikke kjærlighet.
Det er ikke kjærlighet, mamma.
Ikke da, og ikke nå.
Du liker pappas nese.
Du har blitt oppringt fra en innsatt i Spofford ungdomsfengsel.
Telefonsamtalen kan bli tatt opp.
For å godkjenne kostnaden, trykk tre.
-Hei, pappa. -Hei, Ray.
Hvordan går det i dag?
Det går bra. Jeg prøver å holde en lav profil.
-Hvordan er det der? -Vent, la meg legge ned broren din.
Det er ganske stille her i strøket i dag.
Men bedre enn forrige uke.
Byen var helt sprø.
Jeg fikk ikke sove.
Sprøtt.
-Ingenting har endret seg der? -Nei.
Hvordan er det der, da?
-Stille. -Bra.
Bra, gutten min. Fint å høre.
Hva spiste dere i dag?
I dag spiste vi noe ferdigmat, for Elena prøver å slanke seg.
Så nå må jeg spise... Lean Cousine.
Hva er det?
Noe dritt en voksen mann ikke burde spise.
-Det høres sånn ut. -Ikke sant?
Men... Jeg hadde spist det nå.
Det kan jeg tro.
Hva med deg, gutt?
Hva spiste du?
Vel, du vet, de gir oss mat, men...
Jeg fortsetter å være sulten, så jeg tar det jeg får.
Som far, så sønn.
Men i kveld er min type kveld. Det er makaroni og ost-kveld.
Med stekt servelatpølse.
Stekt servelat?
Hør på deg, storkaren.
Ja.
Noen ganger vil jeg ha kjøtt, så...
Så jeg bruker litt ekstra penger.
Ja, du tar vare på deg selv, det er det som betyr noe.
Du må gjøre det du må gjøre.
Før du vet ordet av det, er du hjemme.
Jeg håper det.
BESTE KJØP I HARLEM
Jeg vil at du skal hilse på kona mi, Elena. Ok?
-Hei, se, Elena! -Ja?
Kom, jeg vil introdusere deg for sønnen min.
-Dette er kona mi, Elena. -Hei.
Hyggelig å hilse på deg.
I like måte.
Men hva...
-Hva? -Hva er det?
Hva snakker du om? Ingenting.
Hvem er alle barna?
Elenas søskenbarn. Hun tar imot alle.
Hun har et stort hjerte.
Jeg legger denne på rommet mitt.
Ikke vær bekymret for alle greiene der. Vi skal fjerne dem.
Ting har endret seg.
Ja, jeg vet det.
Elena ville forandre det for babyen.
Ok.
Hei, Lena.
Hva med...
To øl, takk.
Det er ikke noe øl her.
-Hva mener du? Jeg ga deg penger i går. -Jeg måtte kjøpe mat.
-Vil du ha vann? -Jeg tar vann.
Ramón. Ramón, kom hit.
Pappa roper på deg.
Ramóncito! Kom hit.
Jeg vil at du skal hilse på storebroren din.
Si hei til ham. Dette er Raymond.
Jeg har vel fortalt deg om Raymond? Hva har jeg fortalt deg om ham?
Takk.
-Han må spise. -Men han vil være med meg.
La oss ta noen av Ramóns ting på rommet mitt, ok?
Legg det på sengen. Vær forsiktig med sengetøyet.
-Det er moren, ikke sant? -Ja.
-Men de bor ikke her? -Nei.
Hun hjelper til med Ramón, det er alt.
-Ok. -Hei, vent.
Kan du ikke ta denne ut i stuen?
Greit.
Legg den hvor som helst.
Ray?
Jeg kunne ønske du snakket med meg før du gjorde ting på rommet mitt.
Jeg ville ikke plage deg.
-Ok? -Vel, snakk til meg.
Ok, jeg skal gjøre det.
Pappa?
-Kona di visste at jeg kom tilbake? -Ja.
Så klart. Hvordan det?
Å, hei.
Jeg har noe til deg.
Det er til deg.
JEG HETER RAYMOND FAREN MIN ER...
Tron, er du sulten?
Hei.
Jeg lagde lunsj til oss.
Jeg håpet at vi kunne ta en prat.
Kanskje når du har trent ferdig.
-Jeg vil se dere på møtet kl. 10. -Kom igjen.
-Hei, Deloris! -Hvor er dette?
-Jeg kommer ut. -Forstår.
Kom til møtet kl. 10.
-Klarer du deg? -Kl. 10.
Jeg gjør mitt beste.
Sharonne.
Hvordan har du hatt det, Deloris?
Hvordan har Yusef det?
Yusef beveger seg framover.
Han leser Koranen, lærer om troen sin.
Og skolen, da.
Jeg kunne ønske de hadde en skole der Korey er.
Det er ingen skole i Auburn Maximum.
Og nå tok de ham til en isolasjonsenhet og...
-...han sliter der oppe. -Jeg kan ikke forestille meg det.
Han var for ung til å gå rett til et voksenfengsel.
Jeg ber alltid for ham.
Jeg ber for Kevin også.
For alle guttene.
Hei, Grace, hvordan går det?
Kommer du til møtet?
Kan du få Yusef til å skrive til Korey?
Det ville gi ham et stort løft,
og Gud vet at han trenger et løft nå. Kan du bare...
-Jeg kan ikke det. -Hvorfor ikke?
De får ikke kommunisere som dømte forbrytere.
De kan ikke ha kontakt på tvers av fengsler.
Loven sier det.
Vi kan hjelpe dem med det, så blir det enkelt.
Du treffer ham og får et brev, du gir det til meg,
så gir jeg et til Korey,
så går vi fram og tilbake med dem slik.
Han spør om ham, Sharonne.
Jeg prøver å få Yusef hjem.
Hjem.
Så fort som mulig.
Han kan få komme hjem neste år.
Jeg kan ikke involvere ham i det tullet du snakker om.
Jeg kan bare ikke det.
Ta vare på deg selv. Hils Korey fra meg.
Jeg fremkaller Allahs fullkomne ord
for å beskytte oss mot ondskapen som kan komme fra himmel eller jord,
mot dagens og nattens prøvelser,
i Allahs navn, barmhjertig og nådig.
Subhan Allah.
Du har studert.
Jeg merker det.
-Holder du deg nær brødrene dine? -Som du ba meg gjøre. Jeg liker dem.
De behandler meg bra. Vi snakker.
Det er bra, gutten min. Veldig bra.
Hvordan har Aisha og Shareef det?
De har det bra. De sender kjærlige hilsener.
Og hvordan går det på jobben?
Jeg vet ikke om jeg kan fortsette å sende henne dit.
Datteren min er... Vel, jeg skal ikke si hvem hun er,
men hun er et offer for dette selv,
denne typen tragedie, og det har tatt oss flere år å komme videre.
Han var avskum. De fortjener ikke å leve,
langt mindre ha jobber i det jeg trodde var en vel ansett institusjon.
Jeg må vel snakke...
-Jeg vil ikke be. -Sharonne, jeg er enig. La oss ikke be.
Det er nok bedre for alle de involverte.
Vi må la deg gå.
Det første intervjuet var bra. Andre intervju, enda bedre.
Så, samme saken som før.
De finner ut om Yusef.
Jeg er temmelig sikker på at det er ulovlig.
Saksøk dem.
Jeg vil verken treffe en advokat
eller være i en rettssak resten av livet mitt.
-Jeg betaler fortsatt de regningene. -Du finner noe annet.
Det er utpressingen fengslene driver med. Det er den ekte forbrytelsen.
En 10 minutters telefonsamtale fra Yusef koster $ 23.
Jøss.
Hvor skal jeg få det fra?
Jeg heter Sharonne Salaam,
og jeg er her for å lære om offentlig bistand.
Det fungerer bra.
Det går bra med brødrene og søstrene dine. Ikke tenk på det nå.
Du må fokusere på deg selv.
Fortell meg hva du har tenkt på.
Hva skjer der inne?
Jeg har...
Jeg har tenkt mye på Korey.
Ingen har hørt fra ham siden de flyttet ham fra Rikers.
Han var ikke på listen engang.
Han kom for å se etter meg så han ikke ville skuffe deg.
Og nå vet vi ikke hvor han er.
Det er feil.
Skatt, det du føler om Korey...
...det betyr at du er et bra menneske.
Men du må fokusere på deg selv nå.
Hold deg til brødrene dine.
Du må lese. Det er alt jeg trenger fra deg når du er her.
Snart er alle hjemme, og du og Korey vil ha mye å snakke om.
Folk hater oss der ute.
De hater begavelsen din.
De hater skjønnheten din.
De hater oss.
Men vi kommer ikke til å hate oss selv.
Hjem.
Ja, gutten min.
Hjem.
VELKOMMEN HJEM, YUSEF
Kom inn.
-Er det ikke godt? -Skal du ikke spise det?
Kom igjen, ta denne tallerkenen.
Vær så god, spis. Forsyn dere.
Aisha! Kom igjen, gi broren din en tallerken.
Og du vet hvor godt han liker søtpoteter.
-Takk. -Vel bekomme.
-Går det bra? -Ja, det går fint. Takk.
Der er han.
Hvordan var uken din?
Har du spist godt?
Du holder deg vel unna kafeteriaen?
Det er bare rot der inne.
Du spiser fra butikken? Nok til å bli mett?
Ja. Jeg...får nok. Takk.
Er det noe du vil si til oss?
Passer du og Yusef fortsatt på hverandre?
Yusef er med de muslimske karene nå.
-Jeg vet ikke. -Det er greit.
Se på meg.
Han har noe å se fram til.
Du må også finne noe.
Det er hemmeligheten bak et lykkelig liv.
Jeg skal fortelle deg en historie jeg aldri har fortalt deg før.
Jeg skal fortelle hvordan det er når du har noe å se fram til.
Kollegaene mine var høflige, men jeg var ikke nær noen av dem.
De ville ikke være nær meg. Jeg tenkte at jeg fortjente det, så jeg godtok det.
Jeg var mye alene. Jeg gjorde det jeg måtte gjøre for å komme meg gjennom dagen.
Det er ikke et liv.
Og det er ikke lykke.
Lykke er noe å se fram til.
Hei. Hei.
Velkommen til Thrifty. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Ja, jeg trenger å leie en minivan for helgen.
Ok, vi har mange alternativer.
Denne er...
...bra for kona,
barna, hele familien.
Passer den til å ta ens bestemor og vennene hennes til Atlantic City
for deres All-Star Mega Bingo?
Veldig bra for det også.
Jeg leide ut vanen til ham for tre dager.
Og det å vente på at han skulle levere den
er det morsomste jeg har hatt det på lenge.
Neste. Hei...
Vil du gå ut og spise middag en gang?
Hva?
Du sa nei?
-Ja, jeg sa nei. -Vent. Ok...
-Nei, jeg... -Nei.
Du ventet på ham i tre dager og tre netter bare for å si nei da han ba deg ut?
Vent, det er ikke hele historien.
Hvorfor sa du nei?
Fordi jeg tenkte at jeg ikke burde ha det gøy, med romantikk eller annet,
mens du er her.
Jeg er en del av grunnen til at du er her.
La meg si deg, jeg...
Jeg har vært langt nede de siste par årene.
Og jeg...
Jeg føler meg bare...
Jeg føler meg skyldig for at du er her.
Jeg vil ikke at du skal føle det.
Men det går bra. Jeg kunne ønske at jeg visste bedre.
At jeg husket hva man gjør på politistasjonen.
Mamma lærte meg det, ikke sant?
All skylden.
Det er lat energi. Det endrer ikke fortiden.
Og det former ikke fremtiden, det er bortkastet.
Og vi har ikke tid å kaste bort.
Vi må leve.
Så vi gikk på et par dater.
Det er bra.
Det er bra. Jeg er glad for deg.
Chris er den jeg ser fram til.
Å studere religionen sin, det er det Yusef ser frem til.
Finn deg noe, Kevin.
Jeg elsker deg.
-Det har endret seg veldig, ikke sant? -Ja, veldig.
Jeg vil se alt.
Parken til og med.
Jeg hørte at de har renovert den.
Kanskje en dag...
...vi...
Det er greit. Du har tid.
Mye har endret seg, men vet du hva som ikke har endret seg?
Du.
Det var det jeg ba mest om for deg.
At du ville være trygg og forbli den søte personen du er.
Jeg vet at du har sett ting, at du kanskje måtte gjøre ting,
forsvare deg,
overleve, hva enn som kan ha skjedd.
Men når alt kommer til alt,
har du det samme hjertet.
Du må ta det med deg ut hit, ok?
-Jeg vil ikke gjøre dette. -Du er den siste som kommer ut.
De andre har gått gjennom dette. Du klarer det også.
Jeg er ikke den siste. Det er Korey.
Jeg mener av dere fire.
Selv om du er registrert som det, betyr det ikke at du er det.
Jeg føler meg som det.
Jeg vet det.
Jeg er glad i deg.
Hver 90. dag må du gjøre det. Dra til rettsbygningen og signere det.
Megans lov er noe annet enn å møte tilsynsvergen din.
Om tre år, når du har fullført prøveløslatelsen din,
da er vi ferdige.
Men du må vise deg her hver 90. dag resten av livet,
-ellers setter de deg i fengsel igjen. -Resten av livet?
Greit, vet du når du har portforbud?
Fra kl. 19 til 09.
-Og hvor skal du være da? -Hjemme.
Loven sier inne i huset.
Det er ikke på fortauet eller trappen, men inne.
Hele natten, hver natt, til 09.00.
Hva når jeg får en jobb og sjefen vil at jeg skal komme tidlig?
Du får en annen jobb. Har du hatt jobb utenfor fengselet før?
-Nei. -Har du noensinne søkt en jobb?
Det er bare øvelse.
Vent. Du må ta rutene.
"A: Har du noensinne vært i fengsel?"
"B: Har du begått et lovbrudd?"
Ruten med "har du begått et lovbrudd" beskytter deg.
Ser du han bak der?
Det er Vince Martinez.
Fire år i Clinton-fengselet, besittelse av narkotika.
Han har vært ute i 15 år.
Når du krysser av som forbryter, så vil du ikke jobbe med Martinez,
for han er også forbryter.
Og prøveløslatelsen har som krav at du ikke har forbindelser til forbrytere.
Hva skjer hvis du ikke krysser av ruten
og ender opp med Martinez,
for de ga deg det skiftet?
Du havner i fengsel igjen.
"Er du en registrert seksualforbryter?" Det forteller sjefen din
at du ikke skal servere barnemenyer. I så fall havner du kjapt i fengsel.
Seksualforbrytere på nivå tre kan ikke være nær barn utenom familien.
Det gjelder for alltid. Ikke bare de neste tre årene.
Hvem skal jeg jobbe for med alt dette?
Den som vil ha deg.
Raymond Santana Jr.
Faren min ba meg spørre etter sjefen hans, Bakry.
Han sa at hun kjente til meg,
hun skulle se gjennom søknaden.
Bakry pensjonerte seg for to uker siden.
Vær så snill, jeg har vært på så mange intervjuer.
Jeg trenger bare én sjanse.
Søknaden din vil bli behandlet, som alle de andre.
Takk.
Hei, hva skjer, Ray?
Så du får det fint der, så går du inn og...
Ja.
Se! Den flyr!
Du vet...
da vi flyttet inn,
så var alt nytt.
Og bestefar maste alltid på meg. "Ta føttene bort fra møblene, gutt."
Se hva de gjør nå.
Det tok onkel Manny og meg to måneder å trekke om den sofaen.
Hvis noe plager deg, bare si det.
Ikke hold det inne.
For jeg leser ikke tanker.
Romskipet kommer igjen!
-Sånn, lille mann. -Kom igjen!
Godt jobbet.
Jeg lagde maten til senere!
Beklager, jeg så ungen spise, så jeg trodde det var greit.
Mamma! Hva gjorde du mot mamma?
Dette er ikke et fengsel, her spiser vi ved bordet.
Ok? Som normale folk.
-Jeg trodde det var greit. -Spis ved bordet.
Han visste det ikke. Beklager.
Elena, kan du be familien din om å la møblene i fred og skru ned TV-en?
Skal du la ham snakke slik til meg?
Tror du jeg lar en voldtektsmann fornærme meg i mitt eget hus?
Kaller du meg voldtektsmann?
-Du kjenner ikke meg! -La være, Ray!
Du vet faen ikke hva du snakker om!
Jeg har aldri skadet noen dame!
Aldri! Aldri!
-Pappa, si det jeg sa til henne! -Hun forstår.
Ikke provoser ham. Ok?
Få kontroll på sønnen din!
Du kan ikke gjøre det.
Elena er kona mi, forstår du?
Hvis du skal være i huset hennes, må du respektere henne.
Hvor var hennes respekt?
Jeg må få leve her.
Jeg har ikke noe annet sted å dra. Jeg har ingenting.
Jeg har ikke noe.
Det blir lettere.
Hør på meg, jeg sier det.
Men du må jobbe med meg. Du må gjøre din del, ok?
Greit?
Du gjør det som om du bryr deg om det.
Som om du bryr deg om å få den ren for folk du ikke kjenner engang.
Du er en prest med deltidsjobb, eller hva?
Prest, nei.
Jeg liker vel bare å få skitne ting til å skinne.
Jeg liker også skitne ting.
Hvor kommer du fra?
Herfra.
-Hvor er du fra? -Shreveport i Louisiana.
Velkommen til Harlem.
Jeg har vært her en stund. Men jeg har ikke sett deg her.
Kanskje du ikke har sett etter.
Jeg ser.
Bodde du i Lehman før?
Nei.
Jeg kjenner deg.
-Fra hvor? -Jeg kan ikke hjelpe deg.
Jeg kommer ikke herfra.
Du sa til meg at du kom fra Harlem.
Jeg gjør det, jeg...
...vil bare ikke kaste bort tid på å snakke til en fyr som vil starte noe tull.
Snart vil han be om penger.
Gi deg. Jeg kjenner din type.
For deg handler det bare om damene.
Hvor har du vært?
For en sveis du har.
Hva slags frisør har de?
Hvor var det du var?
Sør i staten. Harlem Valley før det. Jeg klippet hår der.
Det er passende, du var kjent for håret ditt.
Flat frisyre? Lille Daddy Kane!
Ja, jeg husker det.
Du vil merke at de fleste i strøket
vet sannheten om dere.
Men jeg vet ikke med de sør for 110th. Der er de ignorante.
Og vi er aldri uskyldige.
Men hvis jeg var deg, hadde jeg unngått parken.
Jeg synes du bør dra overalt.
Lev som en fri mann, ikke steng deg inne.
Det er sant! De som hater vil gjøre det for deg.
Så hva skal du gjøre nå?
Etter den bootycallen.
En mann må jo prioritere!
Oi, dere er jo muslimer!
Beklager. Dere må gifte dere først?
Han kom ut i går, mann.
Har du fått ham gift allerede?
Jeg vil studere igjen.
-Kanskje undervise, jeg vet ikke. -Har du lisens?
Hvordan skal du gjøre det når du har sittet inne?
Kan jeg ikke få lisens?
Ikke for sertifiserte jobber.
Bussjåfør, lærer, ambulansearbeider.
Når du har sittet inne, har de deg.
Og de beholder deg.
Hvordan går det, Garcia?
Elombe!
-Se hvem som er her! -Hvordan går det?
Kutt ut "hvordan går det"-pratet.
-Ray! -Brath!
Hvorfor har du unngått oss?
Det er ikke sånn. Jeg ville ikke plage dere.
Plage oss? Raymond, vi er her for deg. Du plager oss aldri.
Takk til dere begge.
Jeg vet at dere hjalp pappa med å demonstrere og alt. Med penger også.
Det er derfor vi er her.
Hvis du ikke kan støtte deg på miljøet ditt i tunge stunder,
-hvem kan du støtte deg på? -Jeg setter pris på det.
Vi sees hjemme, Elombe.
-Ikke glem oss, Ray. -Jeg skal ikke det.
-Takk. -Ok.
Hvordan går det med deg?
Jeg vet ikke.
Det er noen ting du må vite.
Én, du har støtte.
Det andre er at de regner med at du havner i fengsel igjen.
Det skjer ikke meg.
De får meg ikke igjen.
Amen.
Så har du en jente?
Noen som skrev til deg?
Jeg har fortsatt bilder av henne. Vi skrev mye.
Hun skrev først at hun trodde at jeg var uskyldig og at hun var lei seg.
Hun syntes jeg var søt eller noe.
Da det ble avgjort om prøveløslatelse, gikk det ikke min vei.
Så jeg skrev til henne: "Jeg er ikke bra for deg. Ikke vent."
Du gjorde det slutt med henne før hun kunne gjøre det slutt.
Det var mer at jeg skulle i voksenfengsel med merkelappen
"seksualforbryter".
-Jeg visste ikke om jeg ville slippe ut. -Det gjorde du. Hva nå?
Det er spørsmålet du må stille deg.
Skaff deg et liv.
Ta det tilbake.
Og du er ikke så søt.
Hallo?
Tanya, dette er Ray Santana.
Å, hei, Ray.
Du vet, da du sluttet å skrive...
Jeg vet ikke.
Det gjorde vondt.
Jeg kunne ikke nå deg.
Jeg kunne ikke stikke innom bare.
Jeg vet ikke hva annet jeg kan gjøre enn å fortelle deg sannheten.
Jeg skulle ikke ha gjort det mot deg.
Jeg ville bare ikke dra deg ned.
Jeg hører hva du sier, men jeg...
Jeg skjønner det ikke.
Vi hadde noe bra, men du bare...
Jeg forstår ikke hvordan du kunne bryte kontakten slik.
Jeg opplevde aldri noe ille før parken.
Før hadde jeg håp.
Etter det, ingenting, ikke for oss to engang.
Jeg beklager.
Mandag kveld i New York kunne president Clinton le
av alle skandalene i Det hvite hus...
Elena! Rasshølet har en jente på rommet.
Hvem har du der inne?
Hvem faen er det?
La oss være i fred, for faen! Dette er ikke huset ditt engang!
Er du med en jente på babyens rom?
Du er en skitten, skamløs jente!
-Jeg visste det ikke, beklager. -Hva visste du ikke?
Hun er stemoren min!
Du er en skitten mann!
Stopp!
-Vent! Vær så snill! -Ikke rør meg.
Jeg sverger, jeg lyver ikke!
-Det er stemoren min! -Slipp meg!
Jeg går ikke inn dit igjen. Og jeg har ikke noe sted å ta deg med.
Det er greit. Vi setter oss et sted. Vi går til parken!
Nei, jeg tror...
Jeg tror kanskje vi egentlig valgte rett. Dette...
-Vi er ikke bra for hverandre. -Jeg lar deg ikke gå sånn.
Jeg har gjort den feilen allerede.
Jeg ringer deg i morgen.
Kommer du til å svare?
Det blir to dollar.
-Takk. -Takk. Jeg setter pris på det.
Hvorfor tar du meg aldri med ut på kylling og vafler?
Hvorfor tar du meg ikke med ut?
La oss gå til Amy Ruth.
Alle snakker alltid om kyllingen og vaflene der.
-Det er for turister. -Vel, jeg er en turist.
Jeg vil dra dit.
Det virker dumt å spise på en restaurant. Jeg må spare til skolen.
-Du kan spare til skolen neste uke. -Jeg må gjøre det hver uke.
-Du vet hva jeg tjener. -Ja. 300 dollar.
Annenhver uke.
Og 100 av dem går til moren min, for man må ta seg av dem man er glad i.
Jeg beholder 100 selv,
og jeg skulle gjerne spart hver eneste dollar til skolen.
Du er så egoistisk.
Vi har snakket i månedsvis. Jeg ber deg ikke om å gå ut hver uke.
Du er alltid inne. Hadde jeg vært fengslet de årene, hadde jeg villet gå ut.
Du vet ikke hva du hadde villet. Jeg bruker ikke penger på betydningsløse ting.
Betyr ikke jeg noe?
Er det det du sier?
-Betyr ikke jeg noe? -Jeg må studere, Adelle.
Jeg må få livet mitt tilbake.
Adelle! Hør...
Vi trenger ikke snakke sammen hvis jeg gjør deg ulykkelig.
Jeg forstår det. Det er greit.
Prøver du å gjøre det slutt med meg?
-Jeg sier bare... -Du oppfører deg som en jævla fange!
Din jævla forbryter!
Er det sånn du behandler jenter?
Det er det.
Jeg vet hva du gjør med dem.
Som du gjorde med den damen.
Jævla drittsekk!
Jeg gleder meg til å ta deg med ut, til et annet sted enn her.
Kanskje spise noe.
Ja, hvor vil du gå?
Hva skjer?
Jeg har et sted jeg vil ta deg med til.
Hei, Leonard!
Hei, Ray!
Ray, hei!
Ser du etter... disse?
Se på det! Jomfru Maria ser rett på deg! Hold henne trygg.
Men ikke bråk så mye. Søsteren min tok stedet oppe.
Takk.
Stilig.
Nei, det var ikke meg.
Hei! Ikke ødelegg den.
-Kom igjen. -Ikke ennå.
Nå?
Hei!
-Du skremte meg. -Hei.
-Jeg vil vise deg noe. -Ok.
Du vet kusinen min, Drea?
Hun flytter ut i juni.
Det har et lite siderom.
Og jeg tenkte at vi kunne ha vårt eget sted sammen?
Å, du mener deg og meg?
Ja.
Altså...
Jeg kan bruke lærerassistentstipendet til depositumet og så...
...så trenger vi bare leie for første og siste måned.
Vi får til det, ikke sant?
Ja.
-Ja? -Kanskje.
Hvis Siegel lar meg jobbe doble skift.
Siegel ba meg gi deg denne.
Hva skjer?
Bra.
Ja, dere vet, jeg lurte på...
...om dere var interessert i en ny partner.
-Dere skjønner? -Ja.
Hvis dere vil forhandle...
Kevin... Hei!
Godt å se deg.
I like måte.
-Og du ser godt ut. -Se på deg!
Får vi sitte sammen?
Det er trolig det eneste stedet i universet
hvor ingen bryr seg om vi treffes. Kom igjen nå.
Du ser godt ut.
-Hva er det for noe? -Jeg fikk en ny tilsynsverge.
Uten noen grunn sier han at jeg må gå med fotlenke nå.
Det er kjipt.
Har du kunnet jobbe?
Ja. Vedlikehold av datamaskiner.
Overvåkning av systemer for et telefonsalgfirma.
Hvordan lærte du deg data?
Jeg løy.
Jeg sa at jeg kan gjøre det. Aisha lånte meg noen bøker, så kjøpte jeg noen,
og jeg lærte på jobben.
-Klart du gjorde det. -Ja.
Yusef har løyet på jobben.
Du bak, hvis du er ny må jeg se papirene dine.
Venn deg til det blikket.
Jeg trodde aldri jeg skulle bli en folk hater.
Moren din hater deg ikke.
Ikke søstrene dine heller. Du har kjærlighet.
De damene elsker deg.
Sant.
Moren min klemmer meg dagen lang.
Jeg går på badet, og kommer tilbake til en klem.
-Det er greit. -Bli så lenge du kan.
Ikke dra hvis de ikke vil ha deg bort.
Bor du fortsatt med moren din?
Nei, faktisk ikke.
Jeg giftet meg.
Hva?
Jøss.
Hvor lenge har du kjent henne?
-Du har bare vært ute i ni måneder? -Syv.
Hun heter Lakeisha.
Jeg møtte henne på jobb da jeg skulle hente lønnsslippen.
Hun har en lederjobb der på dagtid.
Hvis du jobber natt og hun dag,
hvordan får dere møtt hverandre?
Vi får det til å fungere. Vi gjør det som må til.
I dag har vi Yusef Salaam og Kevin Richardson,
to av New Yorks mest beryktede seksualforbrytere.
-Guttene som var på raid i Central Park. -Nok en gang.
For å være berettiget for løslatelse,
må forbryteren ha erkjent å ha begått seksualforbrytelsen.
Ok, Richardson, reis deg. Vi begynner med deg.
Vi snakker ikke om saken vår. Jeg spurte ikke deg, Salaam.
-Hvis det er i orden, sier jeg ikke noe. -Hos meg er ikke det et alternativ.
Jeg erkjenner ikke å ha begått forbrytelsen.
For jeg liker å snakke sant.
Du er en dømt seksualforbryter på nivå tre.
Det er loven, ikke sannheten. La meg opplyse deg...
Sett deg, Salaam.
Da delstaten New York tok oss til retten,
aksepterte vi straffavtalen de tilbød oss?
Nei. Hvorfor ikke?
Fordi vi ikke begikk forbrytelsene og ikke vil lyve.
Når vi ikke har løyet før,
hvorfor skal vi begynne å lyve for deg nå?
Salaam, dette må være den femte gruppen du har blitt bedt om å forlate?
Gjør det du må gjøre.
Skal du også lage problemer?
ST FRANCIS XAVIER SAMFUNNSHUS
-Se på deg. -Det var et valg.
Ja, det føltes godt.
La oss henge. Hvor er alle? Hvor er Antron?
Faren hans døde for et par måneder siden.
-Å, nei. -Ja.
Han flyttet til Baltimore da prøvetiden var over.
Han skiftet navn, snakker om å gifte seg.
-Seriøst? -Ja.
-Dere beveger dere fort. -Vi er klare for å begynne å leve.
For mye tid er kastet bort.
Korey. Hvor er han?
Jeg vet ikke om moren vet det engang. Men de holder ham et sted fortsatt.
Når prøvetiden er over, må vi spore ham opp.
Ja.
Hvem flere har du pratet med? Ray?
Jeg vet ikke. Jeg har hørt ting. Dårlige ting.
Jeg har en liten overraskelse til deg.
Pappa, det er bursdagen min!
Det er ikke bursdagen din. Den er i desember.
Det er greit.
Tanya og jeg fikk nøklene.
Jeg drar i morgen.
Bra for deg.
Kanskje Ramón kan overta rommet mitt.
Nei.
Slik tok jeg tilbake livet.
-Et lite dytt for å komme i gang. -Ray. Du har en hjerne?
Du selger crack? Du vet hvor dette ender.
Det er bare for å komme i gang, komme meg ut, gi deg rom,
-få rom selv. -Takk for omtanken.
Få det ut av huset mitt.
Da alt pågikk,
kunne jeg ikke følge med på det som skjedde.
Jeg forsto det ikke.
I fengsel begynte jeg å lese artiklene,
hvordan de skrev dem mot oss fra begynnelsen av,
alle avskriftene, de regelrette løgnene de fortalte.
Jeg så på videoen min.
Jeg vet ikke hvem den jævla gutten er engang.
-Jeg kjenner ikke igjen meg selv. -Jeg vet det.
Men du kan ikke kjøpe tilbake det de stjal fra deg.
Ikke med penger, ikke med lureri, ikke med noe av den dritten.
Ok?
For det er fortid.
Men du trenger ikke være som de sier at du var.
Se på ham. Se. TV-en er større enn leiligheten.
Hvor fikk han den fra?
TV-en er større enn ham.
Jeg skal ringe tilsynsvergen din og si at du selger dop!
Vær forsiktig. Du vet ikke hva han kan gjøre med deg.
Vi var nettopp ute.
Det var en fin kveld.
Det er alt.
Vi hang bare.
De sier at "gutter er gutter".
Når de sier "gutter", mener de ikke oss. De snakker om andre gutter fra andre steder.
Når fikk vi være gutter?
ANTRON MCCRAY
ANTRON BROWN
Ned! Kom deg ned!
Jeg kan ikke være noe jeg ikke er.
Jeg er ikke en borger.
De vil ikke at jeg skal være det.
Jeg vil ikke være det.
Jeg vet ikke hvor jeg er.
Halvveis inne, halvveis ute...
...samme hvor jeg drar.
Jeg beklager, pappa.
Du trenger ikke beklage.
Du prøvde. Og vet du hva? Du...
Du prøver igjen.
Jeg må gå.