‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Haideți, a venit momentul!
‎Vreau să știți cu toții dorința mea.
‎Dorința mea e pentru nepotul meu, ‎Raymond junior.
‎Mi-e greu să sărbătoresc
‎fără să am alături toată familia.
‎El are probleme
‎și nimeni nu vrea să-l ajute.
‎Am vrut să-l ajut.
‎Dar n-am putut...
‎N-am putut să-l ajut.
‎Vezi ce face asta tuturor?
‎- Vezi ce-i face ei? ‎- Ce-aș putea face eu?
‎Tu și cu el ați băgat-o în viața asta.
‎N-ar fi trebuit s-o duci la secție.
‎N-ar fi trebuit s-o lași ‎să meargă cu tine la tribunal.
‎- De atunci, s-a schimbat. ‎- Bine, spune-mi ce să fac și o fac.
‎Am făcut tot posibilul.
‎Ei bine, uite unde ne-a adus pe toți.
‎În familia asta, ‎toată lumea are probleme de peste tot.
‎Cum să avem un violator în familie?
‎- Nu e. Nu spune asta. ‎- Așa se zice!
‎Asta auzim tot timpul.
‎Nu spune asta. Știi ce?
‎Doar a mers în parc ‎cu niște prieteni, bine?
‎S-a dus în parc ‎doar pentru că i-am zis eu să meargă.
‎I-am zis: „În cartier sunt probleme, ‎mai bine du-te-n parc.”
‎El doar... Eu l-am trimis!
‎A făcut ce i-am zis, că e ascultător. ‎L-ai cunoscut toată viața, e cuminte.
‎N-ar fi rănit pe nimeni.
‎Hei...
‎Mamă. Doar stăm de vorbă, mamă.
‎Mă duc după o țigară, bine?
‎Pe mai târziu.
‎- Puiule? ‎- Da, dragă?
‎Mă ajuți să-l pregătesc?
‎Da.
‎Dar ai mult timp. Mă lași un pic?
‎Îl aștept pe Ray. Ray va suna.
‎Ray mereu sună. Factura!
‎Dragă, nu-ți face griji de factură.
‎N-o plătești tu, așa că nu-ți face griji. ‎De fapt, îmi fac griji de factură.
‎Că ia mâncare de la gura copilului. ‎- Te rog, nu începe. ‎- Uită-te.
‎- Uite! ‎- N-am făcut asta.
‎- Zău? ‎- Acum dai vina pe mine?
‎- N-ai făcut-o tu. ‎- Bine. Uite...
‎- Bine, dă-mi bebelușul. ‎- Nu.
‎- Iau bebelușul. ‎- Nu.
‎- Îl iau eu. ‎- Sună telefonul.
‎Ați primit un apel de la un deținut ‎din Centrul de Detenție Juvenilă Spofford.
‎Pentru a accepta taxa, ‎apăsați trei.
‎Tată? Ești acolo?
‎Da, Ray. Sunt aici.
‎Azi ai sunat mai târziu. ‎E totul în regulă?
‎- Cât ai așteptat la telefon? ‎- Azi am așteptat 45 de minute.
‎- Mamă, 45! ‎- E nasol, nu?
‎Ce-ai mâncat la cină?
‎Mulțumită ție, mi-am cumpărat.
‎Un bol de tăieței. ‎Au fost cât se poate de buni.
‎Asta e bine.
‎Ascultă, mulțumesc pentru bani.
‎Încerc să-i prețuiesc, știi? Gen...
‎- ...să mă țină. ‎- Așa, da.
‎Încearcă să economisești cât poți de mult.
‎Hei, amice.
‎Poți fi mai blând cu ea?
‎Ray, vino aici.
‎Îmi pare rău ‎că trebuie să continui să faci asta.
‎Aș veni zilnic dacă ei m-ar lăsa.
‎- N-aș vrea asta. ‎- De ce?
‎Ți-aș putea fi alături.
‎E prea mult efort.
‎Și bani.
‎Ascultă... bine, ai luat-o razna.
‎Nu e prea mult efort.
‎Dormi?
‎Ei bine, am...
‎Am avut niște vise.
‎Rele?
‎Da.
‎Sunt în patul meu...
‎și tot aud niște sunete de pași.
‎Și se tot apropie.
‎Nu știu dacă visez sau...
‎dacă e real. Eu...
‎În fiecare noapte, ‎se apropie tot mai tare.
‎Continuă să asculți pașii, dragule.
‎Eu sunt.
‎Vin să te aduc acasă.
‎Simt că lumea întreagă mă urăște, mamă.
‎Știu că așa simți.
‎Dar te iubesc îndeajuns
‎ca să compensez pentru toți.
‎Toată ziua, tot ce fac...
‎e să te iubesc.
‎Să nu crezi niciodată că ești singur.
‎Merg împreună cu tine prin asta.
‎Dacă tu plângi, și eu plâng.
‎Dacă tu te înfurii, și eu mă înfurii.
‎Dacă ție ți-e frică...
‎și mie îmi este frică.
‎Dacă tu ești liber...
‎și eu sunt liberă.
‎Tu și cu mine pentru totdeauna.
‎Copilul meu.
‎Bună, scumpule!
‎Bună, mamă!
‎Dă-mi asta mie.
‎Dă-mi haina.
‎El e aici?
‎Bobby.
‎Uite cine a venit acasă.
‎Bună!
‎Bună, fiule!
‎Bun venit acasă.
‎Bună!
‎Cum explici asta?
‎A sunat într-o zi să vadă ce facem.
‎Dar nu părea în regulă.
‎L-am întrebat ce face. ‎A spus: „Bine”, dar îl cunosc.
‎Știu fiecare parte din vocea lui.
‎Și știu tot ce înseamnă.
‎Chiar și când el nu știe.
‎Știam că nu era bine.
‎Așa că l-am chemat să vină.
‎Să văd cu ochii mei cum se simțea.
‎Și a venit.
‎Nu s-a putut întoarce până...
‎acum doi ani.
‎Înainte de asta, încerca să lucreze.
‎Încă lucra cu normă redusă.
‎Când a început dializa...
‎l-au concediat.
‎De ce respiră așa?
‎Cumva, apa îi rămâne în jurul inimii.
‎Rinichii nu-i funcționează.
‎Deci, va sta așa?
‎Ți se cer multe, mamă.
‎Ei bine...
‎va fi mai ușor cu tine aici.
‎Voi avea grijă de tine.
‎Vreau asta.
‎Dar...
‎nu și de el.
‎Dacă ar fi fost după mine, ‎nu l-ai fi primit înapoi.
‎Când te căsătorești cu cineva...
‎promiți să ai grijă de el ‎la bine și la rău.
‎- Erau jurămintele noastre, Tron. ‎- Te-a părăsit.
‎- Și asta era în jurăminte? ‎- Bobby s-a întors.
‎Când a avut nevoie, mamă.
‎Toată lumea a luat o decizie.
‎Eu am luat-o pe cea greșită, ‎când l-am ascultat la secție.
‎El a greșit când ne-a părăsit.
‎Tu greșești chiar acum.
‎Cu toții am greșit. Acum ce facem?
‎Vrei să te învinuiesc?
‎Vrei să mă învinuiești? ‎Să-l învinuim pentru totdeauna?
‎E diferit.
‎Noi doi am făcut lucruri din dragoste.
‎Și amândoi l-am crezut.
‎Eu, atunci, iar tu, acum.
‎Dar faptul că ne-a părăsit nu e iubire.
‎Nu e iubire, mamă.
‎Nici atunci, nici acum.
‎Îți place nasul lui tati?
‎Ați primit un apel de la un deținut ‎din Centrul de Detenție Juvenilă Spofford.
‎Acest apel poate fi înregistrat oricând.
‎Pentru a accepta taxarea, apăsați trei.
‎- Bună, tată! ‎- Bună, Ray!
‎Cum îți merge astăzi?
‎Totul e bine. ‎Încerc să nu ies în evidență, știi?
‎- Acolo cum e? ‎- Așteptă să-l pun jos pe fratele tău.
‎Azi e cam liniște aici în cartier.
‎Destul de liniștit.
‎Dar e mai bine ca săptămâna trecută.
‎Orașul o luase razna.
‎Nici n-am putut dormi.
‎Ce nebunie.
‎- Deci nu s-a schimbat nimic? ‎- Nu.
‎Acolo cum e?
‎- Aici e liniște. ‎- Bun.
‎Asta e bine, ‎mijo. ‎Mă bucur.
‎Ce-ați mâncat azi?
‎În seara asta avem semipreparate, ‎că Elena vrea să slăbească.
‎Așa că acum trebuie să mănânc niște... ‎Lean Cuisine.
‎Ce e ‎Lean Cuisine?
‎O prostie pe care n-ar trebui ‎s-o mănânce niciun bărbat.
‎- Așa sună. ‎- Nu-i așa?
‎Dar acum... aș mânca din ea.
‎Da, sunt sigur.
‎Dar tu, fiule?
‎Ce ai mâncat la cină?
‎Ei bine, știi tu, ne hrănesc, dar...
‎mi-e foame, așa că mănânc ‎tot ce primesc.
‎Da, așa tată, așa fiu, nu?
‎Diseară e genul meu de seară.
‎E seara de macaroane cu brânză.
‎Niște parizer prăjit, știi?
‎Parizer prăjit?
‎Ce barosan de bani gata ești.
‎Da.
‎Dar câteodată simt nevoia de carne, ‎așa că...
‎Mă răsfăț un pic.
‎Da, păi, știi să ai grijă de tine,
‎asta contează, știi?
‎Faci ce trebuie ca să...
‎Dar vei fi acasă înainte să realizezi.
‎Sper.
‎CELE MAI TARI PREȚURI DIN HARLEM
‎Ți-o prezint pe soția mea, Elena.
‎Bine?
‎- Hei, Elena! ‎- Da?
‎Vino să ți-l prezint pe fiul meu.
‎- E soția mea, Elena. ‎- Bună!
‎Încântat de cunoștință.
‎La fel.
‎Dar ce...
‎- Ce? ‎- Ce e asta?
‎Despre ce vorbești?
‎Nimic.
‎Cine sunt copiii ăștia?
‎Verii Elenei. Primește pe toată lumea.
‎E foarte mărinimoasă.
‎Mă duc să-mi pun asta în cameră.
‎Da, nu-ți face griji de lucrurile alea.
‎Le vom muta.
‎Lucrurile s-au schimbat.
‎Da, știu.
‎Elena a vrut s-o schimbe pentru copil.
‎Bine.
‎Elena!
‎Ce zici...
‎Două beri, te rog.
‎Nu este bere.
‎Cum adică? ‎Ți-am dat ieri banii.
‎Am luat mâncare.
‎- Vrei apă? ‎- Primesc apă.
‎Ramon, vino aici!
‎Te cheamă tati!
‎Ramoncito! Vino aici!
‎El e fratele tău mai mare.
‎Salută-l pe fratele mai mare. ‎El e Raymond.
‎Ți-am povestit despre Raymond, nu?
‎Ce ți-am spus despre Raymond?
‎Mulțumesc.
‎- Trebuie să mănânce. ‎- Dar vrea să stea cu mine.
‎Hai să punem lucrurile lui Ramon ‎la mine în cameră, bine?
‎Doar pune-o pe pat. Ai grijă la așternut.
‎- E mama ei, nu? ‎- Da.
‎- Nu locuiesc aici, nu? ‎- Nu.
‎Ajută cu Ramon, atât.
‎- Bine. ‎- Hei, stai așa.
‎Știi ce? Duci ăsta în sufragerie?
‎Bine.
‎Pune-l oriunde.
‎Ray?
‎Aș vrea să-mi spui înainte ‎să muți lucruri în camera mea.
‎N-am vrut să te deranjez.
‎- Bine? ‎- Păi, vorbește-mi.
‎Bine, așa voi face.
‎Tată?
‎Soția ta știa că mă întorc, nu?
‎Da.
‎Desigur. De ce?
‎Hei!
‎Am ceva pentru tine.
‎E pentru tine.
‎NUMELE MEU E RAYMOND ‎TATĂL MEU E...
‎Tron, ți-e foame?
‎Hei.
‎Am făcut de mâncare.
‎Speram să putem vorbi.
‎Poate după antrenament.
‎- Să fiți la miting la 10:00. ‎- Haide.
‎- Bună, Deloris! ‎- Unde e asta?
‎- Să fii aici. ‎- Înțeleg.
‎Veniți la 10:00 la miting.
‎- Te ții bine? ‎- La ora zece.
‎Cât de bine pot.
‎Sharonne.
‎Ce mai faci, Deloris?
‎Ce face Yusef?
‎Yusef își croiește un drum.
‎Studiază Coranul și religia sa, știi.
‎Și merge la școală, desigur.
‎Mi-aș dori să aibă școală ‎acolo unde e Korey.
‎N-au școală la închisoarea Auburn.
‎Acum e băgat la carceră și...
‎- ...îi e greu acolo. ‎- Îmi pot imagina.
‎Era prea tânăr să meargă direct ‎la o închisoare de adulți.
‎Mereu mă rog pentru el.
‎Și eu mă rog pentru Kevin.
‎Pentru toți băieții.
‎Ce faceți, dră Grace?
‎Vii la miting?
‎I-ai putea cere lui Yusef ‎să-i scrie lui Korey?
‎Adică, l-ar ajuta atât de mult,
‎și acum chiar ar avea nevoie de ajutor. ‎Ai putea să...
‎- Nu pot face asta. ‎- De ce?
‎Fiind condamnați, n-au voie să comunice.
‎Nu pot comunica între închisori.
‎E legea statului.
‎Îi putem ajuta cu asta, va fi ușor.
‎Te duci să-l vezi, primești o scrisoare, ‎și mi-o dai mie,
‎iar eu i-o dau lui Korey, ‎și continuăm tot așa.
‎- Mă întreabă de el, Sharonne. ‎- Încerc să-l aduc pe Yusef acasă.
‎Acasă.
‎Cât mai repede.
‎Cu bună purtare, ar putea veni la anul.
‎Nu-l pot implica în treburi din astea.
‎Chiar nu pot.
‎Ai grijă de tine. Salutări lui Korey.
‎Invoc cuvintele perfecte ale Lui Allah
‎ca să ne protejeze de răul ce vine ‎din Cer și de pe Pământ,
‎de încercările zilei și nopții,
‎în numele Lui Allah ‎cel binevoitor și milostiv.
‎Lăudat fie Allah.
‎Ai studiat.
‎Îmi dau seama.
‎- Stai pe lângă frați? ‎- Cum ai spus.
‎Îmi plac.
‎Se poartă frumos cu mine, discutăm.
‎Asta e bine, fiule. E foarte bine.
‎Ce fac Aisha și Shareef?
‎Sunt bine. Îți trimit iubirea lor.
‎Și la serviciu?
‎Nu știu dacă pot să o tot trimit acolo.
‎Adică, fiica mea e... ‎Ei bine, n-am să spun cine e,
‎dar și ea a suferit așa ceva,
‎o astfel de tragedie, ‎și a durat mulți ani să trecem peste asta.
‎Tipul era o scursură. ‎Nu merită să trăiască,
‎darămite să aibă slujbe la ceea ce credeam ‎că era o instituție cu reputație bună.
‎Va trebui să vorbesc...
‎- Nu vreau să mă milogesc. ‎- Sharonne, sunt de acord.
‎Cred că va fi mai bine pentru toată lumea.
‎Va trebui să te concediem.
‎Primul interviu a mers bine.
‎Al doilea, și mai bine.
‎Apoi, același lucru mereu.
‎Se află despre Yusef.
‎Sunt destul de sigură că e ilegal.
‎Dă-i în judecată!
‎Nu vreau să mai văd vreun avocat
‎sau vreun tribunal în viața mea.
‎Încă plătesc costurile.
‎Vei găsi tu altceva.
‎Escrocheriile din acele închisori.
‎Alea sunt infracțiuni.
‎Un apel de zece minute ‎de la Yusef m-a costat 23 de dolari.
‎La naiba!
‎De unde să-i scot?
‎Mă numesc Sharonne Salaam
‎și vreau să aflu ‎cum pot primi asistență socială.
‎La serviciu e bine.
‎Frații și surorile tale sunt bine. ‎Nu-ți face griji.
‎Concentrează-te la tine.
‎Așadar, spune-mi la ce te-ai mai gândit.
‎Ce se petrece acolo, înăuntru?
‎M-am...
‎tot gândit la Korey.
‎N-a mai auzit nimeni de el ‎de când l-au transferat din Rikers.
‎Nici măcar nu era pe listă.
‎A avut grijă de mine ‎ca să nu te dezamăgească.
‎Și acum, nu știm unde e.
‎Nu e corect.
‎Scumpule, ce simți legat de Korey...
‎înseamnă că ești un om bun.
‎Dar acum, ‎trebuie să te concentrezi pe tine.
‎Trebuie să stai cu frații.
‎Trebuie să înveți. ‎Asta trebuie să faci aici.
‎Apoi, în curând, veți fi cu toții acasă, ‎și vei avea multe de discutat cu Korey.
‎Oamenii ne urăsc.
‎Ei urăsc cât de străluciți sunteți.
‎Urăsc frumusețea voastră.
‎Ne urăsc pe noi.
‎Dar nu ne vom urî pe noi înșine.
‎Acasă.
‎Da, fiule.
‎Acasă.
‎BUN VENIT ACASĂ, YUSEF
‎Intră acolo.
‎Intră, omule.
‎- Sunt bune, nu? ‎- N-o mănânci?
‎Hai, ia farfuria asta.
‎Hai, mănâncă. Servește-te.
‎Aisha! Haide, ‎du-i fratelui tău o farfurie.
‎Știi ce mult îi plac cartofii dulci.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎- Ești bine? ‎- Da, sunt bine. Mulțumesc.
‎Iată-l.
‎Cum ți-a fost săptămâna?
‎Cum mănânci?
‎Stai departe de cantină, da?
‎Acolo e doar mizerie.
‎Mănânci de la magazin, nu? ‎Ai destul să te saturi?
‎Da. Primesc destul. Mulțumesc.
‎Vrei să ne spui ceva?
‎Tu și Yusef mai aveți grijă unul de altul?
‎Știți, Yusef e cu musulmanii acum.
‎- Nu știu. ‎- E în regulă.
‎Uită-te la mine.
‎Are ceva ce să aștepte cu nerăbdare.
‎Trebuie să găsești ceva și tu.
‎E secretul unei vieți fericite.
‎Îți spun ceva ce nu ți-am mai spus.
‎Îți spun cum e ‎când aștepți ceva cu nerăbdare.
‎Colegii mei erau politicoși, ‎dar nu mă apropiasem de nimeni.
‎Nu voiau să se apropie și credeam ‎că o merit, așa că am acceptat asta.
‎Mult timp, am fost singură, ‎făcând ce puteam să merg mai departe.
‎Asta nu e viață.
‎Și nu e fericire.
‎Fericirea e să aștepți ceva cu nerăbdare.
‎Bună! ‎Bună!
‎Bun venit la Thrifty!
‎Cum vă pot ajuta?
‎Da, vreau să închiriez o dubă în weekend.
‎Bine, avem multe opțiuni.
‎Asta de aici e...
‎bună pentru soție,
‎copii și întreaga familie.
‎Cum e ca să-ți duci bunica ‎și pe prietenele ei în Atlantic City
‎pentru campionatul lor de Bingo?
‎E bună și pentru asta.
‎I-am închiriat duba aceea ‎pentru trei zile.
‎Și de mult nu m-am simțit așa de bine ‎ca atunci când l-am așteptat să o aducă.
‎Următorul. ‎Hei...
‎Ai vrea să ieșim, într-o zi, la cină?
‎Ce?
‎Ai spus nu?
‎- Da, am zis nu. ‎- Stai așa...
‎- Nu, eu... ‎- Nu.
‎L-ai așteptat trei zile și trei nopți, ‎doar ca să-l refuzi când te-a invitat?
‎Stai, povestea nu s-a terminat...
‎De ce ai spus nu?
‎Pentru că nu credeam că ar trebui ‎să mă distrez, romantic sau altfel,
‎cât timp tu ești aici.
‎Sunt și eu vinovată că ești aici.
‎Sincer, am fost...
‎Am fost foarte deprimată ‎în ultimii doi ani.
‎Și eu...
‎Mă simt...
‎Mă simt vinovată că ești aici.
‎Nu trebuie. Nu vreau să simți asta.
‎Nu, e în regulă.
‎Îmi doresc să fi știut mai bine.
‎Să-mi amintesc cum să procedez la secție.
‎Mama m-a învățat, nu-i așa?
‎Toată vinovăția.
‎E o energie irosită. ‎Nu schimbă trecutul.
‎Nu modelează viitorul și e o risipă.
‎Și n-avem tip de risipit.
‎Trebuie să trăim.
‎Așa că am mers la câteva întâlniri.
‎Asta e bine.
‎Mă bucur pentru tine.
‎Chris e ceva ce aștept cu nerăbdare.
‎Studierea religiei lui e ‎ceea ce așteaptă Yusef.
‎Găsește-ți acel ceva, Kevin.
‎Te iubesc.
‎- S-a schimbat mult, nu-i așa? ‎- Da, mult.
‎Vreau să văd totul.
‎Vreau să văd până și parcul.
‎Am auzit că l-au renovat.
‎Poate, într-o zi...
‎noi...
‎E în regulă. Ai timp.
‎Multe s-au schimbat, ‎dar știi ce nu s-a schimbat?
‎Tu.
‎Pentru asta m-am rugat cel mai mult.
‎Să fii în siguranță ‎și să rămâi la fel de bun cum erai.
‎Știu că ai văzut chestii,
‎poate a trebuit să faci chestii, ‎să te aperi,
‎să supraviețuiești, ‎orice s-ar fi întâmplat.
‎Dar, la urma urmei,
‎inima ți-e la fel.
‎Și trebuie să arăți asta, da?
‎- Nu vreau să fac asta. ‎- Ești ultimul eliberat.
‎Toți au trecut prin asta. Vei reuși.
‎Nu sunt ultimul. Korey e ultimul.
‎Adică dintre voi patru.
‎Doar pentru că te declari, ‎nu înseamnă că ești.
‎Deși, așa simt.
‎Știu.
‎Te iubesc.
‎Trebuie s-o faci la 90 de zile.
‎Să vii la tribunal și să te înregistrezi.
‎Prevederile Legii Megan sunt separate ‎de cele pentru eliberarea condiționată.
‎Peste trei ani, când termini ‎eliberarea condiționată, EC-ul,
‎noi nu ne mai vedem.
‎Dar tu trebuie să vii aici ‎la 90 de zile toată viața ta
‎sau te vor închide la loc.
‎Tot restul vieții?
‎Bine, știi interdicția pe timp de noapte?
‎Da, între 19:00 și 09:00.
‎- Și unde să fii atunci? ‎- Acasă.
‎Legea spune în casă.
‎Nu pe trotuar, nici pe verandă, înăuntru.
‎În fiecare noapte până la 09:00.
‎Și dacă mă angajez și sunt chemat devreme?
‎Îți iei altă slujbă.
‎Ai fost angajat în afara închisorii? ‎Ai completat o cerere de angajare?
‎E doar ca să exersezi.
‎Stai. Marchezi întâi căsuțele.
‎„A: Ați fost vreodată încarcerat?”
‎„B: Ați comis vreodată un delict?”
‎Căsuța cu „Ați comis vreodată un delict?” ‎te protejează.
‎Îl vezi pe băiatul ăla?
‎El e Vince Martinez.
‎A stat patru ani la Clinton ‎pentru posesie de narcotice.
‎E eliberat de 15 ani.
‎Dacă bifezi căsuța de infractor,
‎nu vei lucra în tură cu Martinez, ‎pentru că și el e infractor.
‎Și o condiție a EC-ului e ‎să nu te asociezi cu infractorii.
‎Dacă nu bifezi căsuța și ajungi ‎să prăjești cartofi lângă Martinez
‎pentru că așa ai nimerit?
‎Vei fi încarcerat.
‎„Sunteți un infractor sexual?”
‎Asta-i spune șefului tău ‎să nu te pună să împarți ‎Happy Meal-uri.
‎Vei fi încarcerat pe loc.
‎Infractorii sexuali de gradul trei ‎nu pot sta lângă copii neînrudiți cu ei.
‎Pe veci, înțelegi? ‎Nu doar în următorii trei ani.
‎Unde voi putea să lucrez ‎cu toate condițiile astea?
‎Unde te primesc.
‎Raymond Santana jr.
‎Tatăl meu mi-a zis ‎să vorbesc cu șefa lui, dna Bakry.
‎Mi-a zis că știe despre mine
‎și că-mi va primi formularul.
‎Dna Bakry s-a pensionat ‎acum două săptămâni.
‎Vă rog, am fost la atâtea interviuri.
‎Îmi trebuie doar o șansă.
‎Vi se va procesa formularul ‎ca și celorlalți.
‎Mulțumesc.
‎Salut, Ray.
‎Trebuie să le tai mărunt, ‎și intră acolo și...
‎Da.
‎Uite! Zboară!
‎Știi... când ne-am mutat aici,
‎totul era nou.
‎Și bunica mereu îmi zicea: ‎„Ia-ți picioarele de pe mobilă, copile!”
‎Acum, uită-te ce fac.
‎Eu cu unchiul Manny am lucrat două luni ‎să tapițăm canapeaua.
‎Dacă te deranjează ceva, ‎doar spune-o omule.
‎N-o ține în tine.
‎Că nu pot citi gânduri.
‎Vine iar naveta.
‎- Așa, micuțule. ‎- Haide!
‎Bravo, campionule.
‎Am gătit mâncarea aia ‎ca s-o mâncăm mai târziu!
‎Scuze. Copilul mânca, ‎așa că am crezut că e în regulă.
‎Ce-i faci mamei?
‎Aici nu e la închisoare. ‎Aici mâncăm la masă!
‎Da? Ca oamenii normali.
‎Credeam că e în regulă.
‎Mănânci la masă!
‎Nu știa. Scuze. Nu știa.
‎Elena, spune-i familiei tale ‎să respecte mobila
‎și să dea televizorul mai încet!
‎Îl lași să-mi vorbească așa?
‎Crezi că voi permite unui violator ‎nerespectuos să-mi zică ce să fac
‎la mine în casă?
‎Stai, ai zis violator?
‎- Nu mă cunoști! ‎- Ray! Las-o!
‎Nu știi despre ce naiba vorbești!
‎Niciodată n-am rănit o femeie!
‎Niciodată!
‎- Tată, spune-i! Spune-i ce-am zis! ‎- Înțelege.
‎Te rog, nu-l provoca. Bine? Nu-l provoca.
‎Controlează-ți fiul!
‎Nu poți face așa, omule.
‎Elena e soția mea, bine?
‎Trebuie să o respecți, că e casa ei.
‎Respectul ei unde era?
‎Trebuie să locuiesc aici.
‎N-am unde să merg. N-am nimic.
‎N-am nimic.
‎Îți va fi mai ușor în timp.
‎Uită-te la mine. Ți-o spun eu.
‎Dar trebuie să lucrezi cu mine, bine?
‎Bine?
‎Faci aia de parcă chiar îți pasă.
‎De parcă-ți pasă să cureți aia ‎pentru necunoscuți.
‎Ești un preot la jumătate de normă, nu?
‎Nu-s preot, doamnă.
‎Îmi place să fac ‎lucrurile murdare să strălucească.
‎Și mie-mi plac lucrurile murdare.
‎De unde ești?
‎De aici.
‎- Tu? ‎- Din Shreveport, Louisiana.
‎Bun venit în Harlem.
‎Sunt aici de ceva vreme.
‎Dar nu te-am mai văzut.
‎Poate nu te-ai uitat.
‎Mă uit.
‎Tu stăteai în Lehman?
‎Nu. ‎Te cunosc.
‎- De unde te știu? ‎- Nu te pot ajuta, frate. Nu-s de pe aici.
‎Mie mi-ai zis că ești din Harlem.
‎Sunt, eu...
‎Doar nu vreau să pierd vremea ‎dacă tipul vrea să se ia de mine, știi?
‎Cine știe, după aia îmi cere și bani.
‎Negrule, fii serios! Știu ce faci.
‎Te interesează doar femeile.
‎Pe unde ai fost?
‎Omule, ai ceva păr. Cine te-a tuns?
‎Pe unde ai fost?
‎La țară. Înainte de aia, în Harlem Valley. ‎Tundeam pe acolo.
‎Da, tu erai renumit pentru părul tău.
‎Tunsoare plată, nu? Tăticul Kane!
‎Da, eu țin minte.
‎Cred că vei vedea ‎că majoritatea cartierului
‎știe adevărata voastră poveste.
‎Dar la sud de strada 110, nu știu. ‎Sunt ignoranți.
‎Iar noi niciodată nu suntem nevinovați.
‎Dar eu n-aș merge în parc în locul tău.
‎Eu cred că ar trebui să mergi peste tot. ‎Să trăiești ca un om liber.
‎Asta așa e! ‎Oricum vor fi destui care nu te plac.
‎Ce vei face acum?
‎Adică după întâlnirea amoroasă.
‎Bărbații au priorități.
‎Stai, tu ești musulman!
‎Scuze. ‎Întâi trebuie să te căsătorești, nu?
‎Omule, ieri a ieșit.
‎Deja îl însori?
‎Vreau să mă-ntorc la școală.
‎- Poate să predau, nu-s sigur. ‎- Ai licență?
‎Cum să faci asta după ce ai fost închis?
‎Nu pot obține o licență?
‎În nicio ocupație reglementată.
‎Șofer de autobuz, profesor, paramedic.
‎Odată ce ai fost închis, te-au prins.
‎Și se țin de tine.
‎Ce mai faceți, dnă Garcia?
‎Elombe!
‎- Iată cine e! ‎- Hei, ce mai faci?
‎Nu mă lua cu „ce mai faci?”
‎- Ray! ‎- Dnă Brath!
‎De ce ne-ai evitat?
‎Nu e asta. Doar n-am vrut să vă deranjez.
‎Să ne deranjezi? Raymond, noi te susținem. ‎Nu e un deranj.
‎Vă mulțumesc amândurora.
‎Știu că l-ați ajutat pe tata ‎cu protestul și cu bani.
‎De asta suntem aici.
‎Dacă nu te poți baza ‎pe comunitate la greu, atunci, pe cine?
‎Apreciez asta.
‎Ne vedem acasă, Elombe.
‎- Să ne vizitezi, Ray. ‎- Bine.
‎- Mulțumesc. ‎- Bine.
‎Cum îți merge?
‎Nu știu.
‎Ar trebui să știi unele lucruri 100%.
‎În primul rând, ai susținere.
‎În al doilea rând, ei se bazează pe faptul ‎că te vei întoarce la închisoare.
‎Eu nu voi fi acela.
‎Nu mă vor mai atinge.
‎Amin.
‎Deci, ai prietenă?
‎Ți-a scris cineva?
‎Încă îi păstrez pozele.
‎Ne-am scris mult.
‎Ea a scris prima zicând că sunt nevinovat ‎și că îi pare rău.
‎Credea că sunt drăguț sau ceva.
‎Apoi n-am fost ‎eliberat condiționat la termen.
‎Așa că i-am scris: ‎„Nu-s bun pentru tine. Nu aștepta.”
‎Așa că te-ai despărțit tu de ea ‎înainte să aibă ocazia.
‎Chestia e că mergeam ‎la închisoare de adulți cu eticheta
‎de infractor sexual.
‎Nu știam dacă mai ieșeam.
‎Dar ai ieșit.
‎Și acum?
‎Asta e întrebarea ‎pe care trebuie să ți-o pui.
‎Ia-ți viața, omule.
‎Revendic-o.
‎Și nu ești atât de drăguț.
‎Alo?
‎Tanya, sunt Ray Santana.
‎Bună, Ray!
‎Știi... când n-ai mai scris, eu...
‎Nu știu.
‎M-a durut.
‎N-aveam cum să-ți vorbesc.
‎Nu ca și cum puteam să vin.
‎Nu știu cum să fac asta,
‎decât doar să-ți zic adevărul.
‎N-ar fi trebuit să-ți fac asta.
‎Nu voiam să te trag acolo unde eram.
‎Înțeleg ce spui, dar eu...
‎Nu înțeleg.
‎Noi aveam o relație bună, apoi ai...
‎Nu înțeleg ‎cum m-ai putut da la o parte așa.
‎Nu mi s-a întâmplat nimic prea rău ‎înainte de parc.
‎Înainte, aveam speranță.
‎După aceea, n-aveam deloc, ‎nici legat de noi.
‎Îmi pare rău.
‎Luni dimineață, în New York, ‎președintele Clinton
‎putea râde ‎de scandalurile de la Casa Albă.
‎Elena! Nemernicul ăsta are ‎o fată în cameră.
‎Pe cine ai acolo?!
‎Cine naiba e?
‎Lasă-ne dracului în pace! ‎Nici măcar nu-i casa ta, doamnă!
‎Ești cu o fată în camera copilului?
‎Ești o fată murdară și fără rușine!
‎N-am știut. Scuze.
‎Ce n-ai știut?
‎Nu, e mama mea vitregă! ‎Ești un om murdar!
‎Oprește-te!
‎- Ascultă, așteaptă! Te rog! ‎- Nu m-atinge!
‎Jur că nu mint!
‎- E mama mea vitregă! ‎- Lasă-mă.
‎Nu mă întorc acolo, bine? ‎Și n-am unde să te duc...
‎E în regulă. Stăm noi undeva. ‎Să mergem în parc!
‎Nu, cred că...
‎Prima decizie era bună...
‎- Nu ne potrivim. ‎- Nu te las să pleci așa.
‎Deja am greșit așa.
‎Te voi suna mâine.
‎Vei răspunde?
‎Doi dolari.
‎- Mulțumesc. ‎- Apreciez, frate.
‎Cum de nu mă duci la pui cu vafe?
‎De ce nu mă duci? ‎Să mergem la Amy Ruth.
‎Toată lumea vorbește ‎de puiul cu vafe de la Amy Ruth.
‎E pentru turiști.
‎Ei bine, eu sunt o turistă.
‎Vreau să merg.
‎N-are sens să mănânc la restaurant. ‎Trebuie să strâng bani de școală.
‎Poți strânge săptămâna viitoare. ‎Trebuie să strâng săptămânal.
‎Știi cât câștig.
‎Da. Trei sute de dolari.
‎La fiecare două săptămâni.
‎Și 100 se duc la mama, ‎trebuie să ai grijă de cei dragi.
‎Țin 100 de dolari pentru mine
‎și dacă i-aș putea economisi pe toți ‎pentru școală, așa aș face.
‎Ce egoist ești.
‎Vorbim de luni întregi.
‎Nu-ți cer să ieșim săptămânal.
‎Stai mereu acasă.
‎Dacă aș fi stat atât închisă, ‎aș vrea să ies.
‎Nu știi ce ți-ai dori.
‎Nu cheltui pe ce nu contează.
‎Nu contez?
‎Asta zici?
‎- Nu contez? ‎- Trebuie să merg la școală, Adelle.
‎Trebuie să-mi recuperez viața.
‎Adelle! Ascultă...
‎Nu trebuie să vorbim ‎dacă te fac nefericită.
‎Înțeleg... E în regulă.
‎Încerci să te desparți de mine?
‎- Zic doar... ‎- Te porți ca un deținut afurisit!
‎Infractor afurisit!
‎Așa te porți cu fetele?
‎Așa e.
‎Știu ce le faci.
‎Ca acelei doamne.
‎Nemernic afurisit!
‎Abia aștept să te duc altundeva.
‎Poate să mâncăm ceva.
‎Unde vrei să mergi?
‎Salut, care-i treaba?
‎Am un loc în care vreau să te duc.
‎Leonard!
‎Salut, Ray!
‎Ray!
‎Cauți... astea?
‎Fecioara Maria se uită chiar la tine!
‎Păzește-o.
‎Dar să nu faci mult zgomot, bine? ‎Sora mea s-a mutat deasupra.
‎Mulțumesc.
‎Frumos.
‎Nu, n-am fost eu.
‎Hei! Nu-l strica.
‎- Haide. ‎- Încă nu.
‎Acum?
‎Bună!
‎- M-ai speriat. ‎- Bună!
‎- Să-ți arăt ceva. ‎- Bine.
‎O știi pe vara mea Drea, nu?
‎Pleacă în iunie.
‎Are o cameră mică auxiliară.
‎Și mă gândeam că am putea avea ‎spațiul nostru, împreună?
‎Adică noi doi?
‎Da.
‎Adică...
‎Aș putea folosi bursa mea de asistentă ‎de profesor pentru garanție...
‎și ne trebuie doar prima și ultima chirie.
‎Putem face asta, nu?
‎Da.
‎- Da? ‎- Poate.
‎Dacă Siegel mă lasă în continuare ‎să lucrez două ture.
‎Siegel a spus să-ți dau asta.
‎Cum mai e?
‎Bine.
‎Mă întrebam...
‎dacă ați fi interesați ‎să aveți un nou partener.
‎- Știți ce zic? ‎- Da.
‎Dacă vreți să negociem...
‎Kevin... ‎Salut!
‎Mă bucur să te văd.
‎La fel, omule.
‎- Arăți bine, omule. ‎- Uită-te la tine!
‎Avem voie să stăm împreună?
‎Cred că e singurul loc din univers ‎în care nimănui nu-i pasă dacă ne vedem.
‎Haide.
‎Arăți bine.
‎- Ce s-a întâmplat acolo? ‎- Măi!
‎Am un supraveghetor nou.
‎Fără nici un motiv îmi spune ‎că trebuie să port brățară la gleznă.
‎Nasol.
‎Ai putut lucra?
‎Da. Mentenanță la calculatoare.
‎Monitorizez sisteme ‎pentru o companie de telemarketing.
‎Ce? De unde știi despre computere?
‎Am mințit.
‎Le-am zis că știu.
‎Aisha m-a împrumutat, mi-am luat cărți ‎și am învățat la muncă.
‎- Sigur că da. ‎- Sigur.
‎Yusef minte la serviciu.
‎Cel din spate. ‎Dacă ești nou, trebuie să-ți văd actele.
‎Obișnuiește-te cu privirea.
‎Când creșteam, ‎nu credeam că lumea avea să mă urască.
‎Mama ta nu te urăște.
‎Surorile tale la fel, ești iubit, omule.
‎Femeile te iubesc.
‎Așa e.
‎Mama mă îmbrățișează la întâmplare ‎toată ziua.
‎Merg la baie și mă-ntorc la o îmbrățișare.
‎- Nu mă deranjează. ‎- Stai cât poți.
‎Nu te grăbi să pleci dacă ei nu vor.
‎Tot cu mama ta stai?
‎De fapt, nu.
‎M-am căsătorit.
‎Ce?
‎Tipule!
‎De când o știi pe fată?
‎Ai ieșit doar de nouă luni!
‎Șapte.
‎O cheamă Lakeisha.
‎Ne-am întâlnit când luam salariul.
‎Lucrează ziua în management acolo.
‎Dacă tu lucrezi noaptea, iar ea ziua,
‎când vă vedeți?
‎Facem să meargă. ‎Facem ce trebuie, nu?
‎Astăzi îi avem pe Yusef Salaam ‎și Kevin Richardson,
‎doi dintre cei mai notorii ‎infractori sexuali din New York.
‎- Băieții ce sălbăticeau în Central Park. ‎- Iar asta.
‎Pentru a putea fi eliberat,
‎infractorul trebuie să recunoască ‎infracțiunea sexuală săvârșită.
‎Richardson, ridică-te. Să începem cu tine.
‎Nu vorbim despre cazul nostru.
‎Nu te-am întrebat, Salaam.
‎Dacă nu vă supărați, nu spun nimic.
‎La clasa mea, n-ai de ales.
‎Nu recunosc săvârșirea infracțiunii.
‎Pentru că îmi place să spun adevărul.
‎Ești un infractor sexual condamnat ‎de gradul trei.
‎Aceea e legea, nu adevărul. ‎Dați-mi voie să vă lămuresc...
‎Stai jos, Salaam.
‎Când Statul New York ne-a judecat,
‎am acceptat înțelegerea propusă de ei?
‎Nu. De ce?
‎Căci n-am săvârșit infracțiunea ‎și nu vrem să mințim.
‎Dacă n-am mințit înainte,
‎de ce am începe să mințim pentru tine?
‎Salaam, ăsta e al cincilea grup ‎din care ai fost dat afară.
‎Fă ce trebuie să faci. ‎Și tu faci probleme?
‎SF FRANCISC XAVIER ‎CENTRU COMUNITAR
‎- Uită-te la tine! ‎- Așa e să alegi.
‎Da, m-am simțit bine.
‎Să ne vedem. Unde-s restul, unde-i Antron?
‎I-a murit tatăl acum câteva luni.
‎- Păcat. ‎- Da.
‎S-a mutat la Baltimore ‎după ce i s-a terminat EC-ul.
‎Și-a schimbat numele, ‎zicea că voia să se-nsoare.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Vă mișcați repede. ‎- Ne începem viețile.
‎Am pierdut prea mult timp.
‎Korey. El unde e?
‎Nici mama lui nu cred că știe.
‎Dar încă e închis undeva.
‎Când terminăm EC-ul, trebuie să-l găsim.
‎Da.
‎Cu cine ai mai vorbit? Cu Ray?
‎Nu știu ce să zic. Am auzit lucruri rele.
‎Am o mică surpriză.
‎Papi, e ziua mea!
‎Nu e ziua ta, micuțule. E în decembrie.
‎E în regulă.
‎Eu și Tanya am primit cheile.
‎Îmi adun mâine lucrurile.
‎Bine.
‎Poate-i dai camera mea lui Ramon.
‎Nu, omule.
‎Așa mi-am recăpătat viața.
‎- Doar un avânt pentru început. ‎- Ray.
‎Ai creier, nu?
‎Vinzi droguri? ‎Haide, știi unde vei ajunge.
‎E doar ca să mă pun pe picioare, ‎să ies de aici, să ai spațiu,
‎- ...să am și eu. ‎- Mulțumesc de grijă. Scoate aia de aici.
‎Scoate-o din casa mea.
‎În nebunia de atunci,
‎nu puteam înțelege ce se întâmpla.
‎N-am înțeles.
‎În închisoare, ‎am început să citesc articolele,
‎cum le-au scris împotriva noastră ‎din prima zi,
‎toate transcrierile,
‎minciunile pe care le-au spus.
‎Am văzut înregistrarea.
‎Nici nu știu cine e copilul ăla.
‎- Nici nu mă recunosc. ‎- Știu, Ray.
‎Dar ceea ce ți-au răpit acei oameni, ‎nu poți răscumpăra.
‎Nu poți răscumpăra cu bani sau șmecherii,
‎cu nimic de genul ăsta.
‎Bine?
‎Fiindcă s-a dus, s-a terminat.
‎Dar nu trebuie să fii ce au zis că ești.
‎Uită-te la tipul ăsta cu un televizor ‎mai mare decât apartamentul.
‎De unde l-a luat?
‎Televizorul e mai mare decât el.
‎Îți sunt supraveghetorul ‎și îi spun că vinzi droguri!
‎Ai grijă. Nu știi ce-ți poate face.
‎Eram doar pe afară.
‎Era o seară plăcută.
‎Atâta tot.
‎Doar stăteam împreună.
‎Se zice că: „Așa sunt băieții.”
‎Când zic „băieți”, nu despre noi vorbesc.
‎Vorbesc despre alți băieți,
‎din alte locuri.
‎Noi când am fost vreodată băieți? ‎Jos! La pământ!
‎Nu pot fi ceva ce nu sunt.
‎Nu sunt un cetățean.
‎Nu vor să fiu.
‎Nici eu nu vreau să fiu.
‎Sunt cineva pe care nu-l cunosc.
‎Trăiesc doar pe jumătate...
‎oriunde m-aș duce.
‎Îmi pare rău, tată.
‎Nu trebuie să-ți pară rău.
‎Ai încercat, dar știi ceva? Vei...
‎Vei încerca din nou.
‎Trebuie să închid.