EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Kom igen, det är dags!
Jag vill att ni alla vet vad jag önskar mig.
Jag önskar att min sonson Raymond Jr. var här.
Det är svårt för mig att fira
när jag inte har hela min familj här.
Han har hamnat i trubbel,
och ingen vill hjälpa honom.
Jag ville hjälpa honom,
men kunde inte.
Jag kunde inte hjälpa honom.
Ser du hur detta påverkar alla?
-Ser du hur det påverkar henne? -Vad ska jag göra?
Det här är det liv som du och han försatte henne i.
Du skulle aldrig ha tagit henne till polisstationen.
Du skulle aldrig ha låtit henne följa med till domstolen.
-Hon har inte varit sig själv sen dess. -Säg vad jag ska göra, så gör jag det.
-För jag har gjort mitt bästa. -Jo...
...se hur ditt bästa har påverkat oss.
Trubbel från alla håll och kanter drabbar denna familj.
Hur kan vi ha en våldtäktsman i familjen?
-Det är han inte. Säg inte så. -Det säger de.
-Vi hör det hela tiden. -Säg inte så, för vet du vad?
Han gick bara till parken med några vänner,
för jag sa till honom att gå dit.
"Det är för mycket trubbel på gatuhörnet, varför inte gå till parken?"
Jag skickade dit honom, för fan.
Han gjorde vad jag sa, för han är en bra grabb.
Du har känt honom hela livet, han är en bra grabb.
Han skulle aldrig skada nån.
Hej...
Vi pratar bara, mamma.
Jag ska bara hämta en cigarett, okej?
Vi ses.
-Älskling. -Ja?
-Ska du hjälpa mig göra honom klar, eller? -Ja.
Du har massor av tid. Ge mig en minut.
Jag väntar på Ray. Han ska ringa.
Ray ringer hela tiden. Räkningen.
Oroa dig inte för räkningen.
Du betalar inte räkningen, så oroa dig inte.
Jag oroar mig för räkningen. Den tar mat ur vår sons mun.
-Börja inte nu. -Titta.
-Jag gjorde inte det.
-Inte? -Nu skyller du på mig.
-Du gjorde inte det. -Lyssna...
-Ge mig barnet. -Nej.
-Jag tar barnet. -Glöm det.
-Jag tar barnet. -Telefonen ringer.
Du har fått ett samtal från en intern på Spoffords ungdomsanstalt.
För att acceptera avgiften, tryck tre.
Pappa? Är du där?
Ja, Ray. Jag är här.
Du ringde senare idag, är allt som det ska där?
-Hur länge väntade du på telefonen? -Jag fick vänta i 45 minuter idag.
-Fyrtiofem, oj. -Inte klokt, va?
Vad åt du till middag?
Jag köpte nåt i fängelsebutiken, tack vare dig.
En kopp med nudlar.
Det var gott som fan.
Det låter bra.
Tack för pengarna.
Jag försöker att inte slösa.
-Få dem att räcka. -Just det, papi.
Försök att se till att de räcker så länge du kan.
Ta det lugnt. Kan du vara lite mer varsam med henne?
Ray. Kom hit.
Jag är ledsen att du måste fortsätta att göra det här.
Jag skulle komma varje dag om de lät mig göra det.
-Det vill jag inte. -Varför inte?
Jag kan hålla dig sällskap.
Det är för mycket besvär.
Och för mycket pengar.
Du är galen om du tror det.
Du är inte till besvär.
Kan du sova?
Jag har...
Jag har haft dessa drömmar.
Mardrömmar?
Ja.
Jag ligger på min brits...
...och jag hör dessa fotsteg hela tiden.
Och de kommer allt närmare.
Jag vet inte om jag drömmer...
...eller om det är verklighet. Jag...
Varje natt kommer de allt närmare.
Fortsätt att lyssna till de fotstegen, älskling.
Det är jag...
...som kommer för att hämta hem dig.
Det känns som alla i hela världen hatar mig.
Jag vet att det känns så. Jag vet att det känns så.
Men jag älskar dig tillräckligt...
...för att kompensera för alla.
Allt jag gör hela dagen...
...är att älska dig.
Tro aldrig att du är ensam.
Jag går igenom det här med dig.
Om du gråter, gråter jag.
Om du är arg, är jag arg.
Om du är rädd...
...är jag rädd.
Om du är fri...
...är jag fri.
Du och jag, för alltid.
Min älskling.
Hej, älskling.
Hej, mamma.
Ge mig den.
Ge mig din jacka.
Är han här?
Bobby.
Älskling, se vem som är hemma.
Hej.
Hej, min son.
Välkommen hem.
Hej.
Hur förklarar du det?
Han ringde en dag för att se hur vi hade det.
Men han lät inte bra.
Jag frågade hur han mådde. Han sa: "Bra," men jag känner honom.
Jag känner till alla tonfall i hans röst och vad de betyder.
Även när han inte vet det.
Jag visste att han inte mådde bra.
Så jag bad honom att komma förbi.
Så jag kunde se hur han mådde.
Och det gjorde han.
Han kom inte tillbaka förrän...
...två år sen.
Innan det försökte han jobba.
Han jobbade fortfarande deltid.
Men när de började med dialys...
...fick han sparken.
Varför andas han så där?
Vatten samlas runt hjärtat på nåt sätt.
Njurarna fungerar inte.
Så han kommer att förbli så där?
Det krävs mycket av dig, mamma.
Tja...
Det blir lättare nu när du är här.
Jag tar hand om dig.
Jag vill det.
Men...
...jag tar inte hand om honom.
Om jag fick som jag ville hade du inte tagit honom tillbaka.
När man gifter sig med nån...
...lovar man att ta hand om dem i nöd och lust.
-Det stod i våra äktenskapslöften, Tron. -Han lämnade dig.
-Står det också? -Bobby kom tillbaka.
När han behövde nåt, mamma.
Alla tog sina beslut.
Jag tog fel beslut när jag lyssnade på honom på polisstationen.
Han tog fel beslut när han lämnade oss.
Du tar fel beslut just nu.
Vi alla tar dåliga beslut. Så vad händer nu?
Vad? Ska jag förebrå dig?
Ska du förebrå mig? Ska vi förebrå honom? För alltid?
Det är en skillnad.
Du och jag gjorde saker utav kärlek.
Och vi båda trodde på honom.
Jag då och du nu.
Men han lämnade oss, och det är inte kärlek.
Det är inte kärlek, mamma.
Inte då och inte nu.
Du gillar pappas näsa.
Du har ett samtal från en intern på Spoffords ungdomsanstalt.
Det här samtalet kan komma att spelas in.
För att acceptera avgiften, tryck tre.
-Hej, pappa. -Hej, Ray. Hur går det för dig idag?
Bra. Jag försöker att hålla en låg profil.
-Hur är det där? -Vänta, jag ska sätta ner din bror.
Det är ganska tyst här i kvarteret idag.
Bättre än förra veckan.
Stan blev helt galen.
Jag kunde inte sova.
Det är helt galet.
-Inget har förändrats där, va? -Nej.
Hur är det där?
-Det är tyst här. -Bra.
Det är bra, mijo. Det gör mig glad.
Vad äter ni idag?
Ikväll äter vi färdiglagad mat, för Elena försöker att gå ner i vikt.
Nu måste jag äta... Lean Cuisine.
Vad är Lean Cuisine?
Nån skit ingen vuxen man borde äta.
-Det låter som det. -Eller hur?
Men jag skulle äta det nu.
Ja, jag antar det.
Du då, min son?
Vad åt du till middag?
De ger oss mat, men...
...jag är jämt hungrig, så jag tar allt jag kan få.
Sådan far, sådan son.
Men ikväll är det min kväll. Makaroner med ost.
Lite stekt bologna.
Stekt bologna? Se på dig, vad du slösar.
Ja.
Men ibland känner jag för att äta kött, så...
...jag slår på stort lite.
Ja, du tar hand om dig själv och det är viktigt.
Du måste göra det du måste...
Men du är hemma innan du vet ordet av.
Jag hoppas det.
BÄST PRIS I HARLEM
Jag vill att du träffar min fru Elena.
Okej?
Titta, Elena.
-Det här är min fru, Elena. -Hej.
Trevligt att träffas. Detsamma.
Inget.
Vilka är alla dessa barn?
Elenas kusiner. Hon låter alla vara här.
Hon har ett stort hjärta.
Jag ska lägga det här i mitt rum.
Oroa dig inte för alla saker därinne. Vi ska flytta dem.
Saker och ting har förändrats.
Ja, jag vet.
Elena ville ändra det för bebisen.
Okej.
Du, Elena.
Vad sägs om...
...två öl, tack.
Vi har inga öl.
-Vad menar du? Jag gav dig pengar igår. -Jag var tvungen att köpa mat.
-Vill du ha vatten? -Vatten går bra.
Ramón! Kom hit!
Papi ropar på dig.
Ramóncito! Kom hit!
Jag vill att du träffar din storebror.
Säg hej till din storebror. Det här är Raymond.
Jag har berättat om Raymond.
Vad har jag berättat om Raymond?
Tack.
-Han måste äta. -Men han vill vara med mig.
Vi lägger Ramóns saker i mitt rum, okej?
Lägg det på sängen, var bara försiktig med lakanen.
-Det är mamman, va? -Ja.
-De bor väl inte här? -Nej.
Hon hjälper bara till med Ramón.
-Okej. -Vänta.
Vet du vad? Ta den här till vardagsrummet.
Okej.
Ställ den var som helst.
Ray?
Jag ville inte störa dig.
-Okej? -Prata med mig.
Okej, jag ska.
Pappa?
Din fru visste väl att jag skulle komma tillbaka?
Ja.
Självklart. Varför undrar du det?
Vänta.
Jag har något till dig.
Det här är till dig.
JAG HETER RAYMOND MIN PAPPA HETER...
Är du hungrig, Tron?
Du.
Jag fixade lite lunch åt oss.
Jag hoppades att vi kunde... prata.
Kanske efter ditt träningspass.
-Kom till mötet kl. 10.00. -Kom.
-Hej, Deloris! -Var är det?
-Här ute. -Okej.
Kom till mötet kl. 10.00.
-Håller du uppe lågan? -Klockan 10.00.
Jag gör mitt bästa.
Sharonne.
Hur har du haft det, Deloris?
Hur mår Yusef?
Det går framåt.
Han studerar Koranen och lär sig sin tro.
Och skolan, naturligtvis.
Jag önskar att de hade en skola där Korey är.
De har ingen skola på Auburns högsäkerhetsfängelse.
Nu sitter han i isoleringscell och...
-Han har det svårt där uppe. -Jag kan förstå det.
Han var för ung för att direkt hamna på ett vuxenfängelse.
Jag ber alltid för honom, det gör jag.
Jag ber för Kevin också.
För alla pojkarna.
Hej, ms Grace. Hur står det till?
Kommer du till mötet?
Kan du be Yusef att skriva till Korey?
Det skulle upplyfta honom,
och han behöver uppmuntran just nu. Kan du bara...
-Jag kan inte göra det. -Varför?
Förbrytare får inte kommunicera. De får inte kommunicera mellan fängelser.
Sån är delstatslagen.
Vi kan hjälpa dem med det, och det är enkelt.
Du träffar honom, får ett brev, ger det till mig
och jag ger ett till Korey,
och sen går vi fram och tillbaka med dem så där.
Han frågar om honom, Sharonne.
Jag försöker att få hem Yusef.
Hem.
Ju förr desto bättre.
Han kan komma hem nästa år med gott uppförande.
Jag kan inte låta honom ta del i ditt fuffens.
Jag kan inte det.
Sköt om dig. Hälsa Korey så mycket.
Jag åberopar Allahs perfekta ord
att skydda oss mot ondska från himmel eller jord,
mot natten och dagens prövningar,
i Allahs namn, den nådige och barmhärtige.
Subhan Allah.
Du har studerat.
Det märks.
-Har du en bra relation med bröderna? -Som du sa.
Jag gillar dem.
De behandlar mig bra. Vi pratar.
Det är bra, min son. Väldigt bra.
Hur mår Aisha och Shareef?
Bra. De hälsar så mycket.
Hur går det på jobbet?
Jag vet inte om jag kan fortsätta att skicka henne dit.
Min dotter är... Jag tänker inte säga vem hon är,
men hon är själv ett offer för en sån här sak,
och det har tagit oss flera år att komma över det.
Killen var ett jävla kräk. De förtjänar inte att leva,
eller jobba på en institution som ska ha ett bra anseende.
Jag måste nog prata med...
-Jag vill inte be. -Jag håller med.
Jag vill inte att du ber.
Jag tror att det är bättre för alla involverade.
Vi måste avskeda dig.
Den första intervjun gick bra.
Den andra, ännu bättre.
Sen var det samma gamla sak.
De fick höra talas om Yusef.
Jag är jävligt säker på att det är olagligt.
Stäm de jävlarna.
Jag vill varken se en advokat igen
eller ha ett annat domstolsdatum i resten av mitt liv.
Jag betalar fortfarande räkningarna.
Du hittar nåt annat.
Svindleriet på fängelserna är det riktiga brottet. Ett telefonsamtal på tio minuter från Yusef kostar 23 dollar.
Helvete.
Var ska jag få det ifrån?
Jag heter Sharonne Salaam,
och jag är här för att ansöka om socialbidrag.
Jobbet går bra.
Dina bröder och systrar mår bra. Oroa dig inte för det.
Du måste fokusera på dig själv.
Så, berätta vad du har tänkt på.
Vad försiggår därinne?
Jag har tänkt mycket på Korey.
Ingen har hört av honom sen han flyttades från Rikers.
Han var inte ens med på listan.
Han kom för att se efter mig, så att du inte skulle bli besviken.
Ocn nu vet vi inte var han är.
Det är inte rätt.
Det du känner för Korey...
...betyder att du är en bra människa.
Men du måste fokusera på dig själv just nu.
Håll dig till bröderna.
Du måste studera. Det är allt jag vill att du gör.
Snart är du hemma, och du och Korey kommer att ha en massa att prata om.
Folk hatar oss därute.
De hatar din begåvning.
De hatar din skönhet.
De hatar oss.
Men vi får inte hata oss själva.
Hem.
Ja, min son.
Hem.
VÄLKOMMEN HEM, YUSEF
Ta för er.
-Goda, eller hur? -Tänker du inte äta det?
Ta den här tallriken.
Håll till godo. Ta för er.
Aisha! Ge din bror en tallrik.
Du vet att han älskar sötpotatis.
-Tack. -Ingen orsak.
-Är du okej? -Ja, bara bra. Tack.
Där är han. Hur var din vecka?
Äter du som du ska?
Håller dig borta från kafeterian?
Det är en oreda därinne.
Köper du vad du behöver från butiken? Tillräckligt för att bli mätt?
Ja. Jag äter tillräckligt. Tack.
Är det nåt du vill berätta?
Ser du och Yusef fortfarande efter varann?
Yusef umgås med muslimerna nu.
-Jag vet inte. -Det är okej.
Titta på mig.
Han har nåt att se fram emot.
Du måste också hitta nåt.
Det är tricket för ett lyckligt liv. Jag ska berätta nåt jag aldrig har sagt.
Jag ska berätta hur det är när man har nåt att se fram emot.
Mina kollegor var artiga, men jag stod ingen nära.
De ville inte det, och jag trodde att det var vad jag förtjänade,
så jag accepterade det.
Jag var ensam mycket och gjorde vad jag måste för att klara av dagen.
Det är inget liv.
Och det är inte lycka.
Lycka är nåt att se fram emot.
Hej.
Välkommen till Thrifty. Hur kan jag hjälpa till?
Jag vill hyra en minibuss under helgen.
Okej, vi har flera alternativ. Den här...
...är bra för frun,
barnen och hela familjen.
Och för att köra mormor och hennes vänner till Atlantic City
för deras stora bingospel?
Den är väldigt bra för det också.
Jag hyrde ut bussen till honom i tre dagar.
Och att vänta på att han skulle återlämna den,
var det roligaste jag hade haft på länge.
Nästa. Du...
...skulle du vilja gå och äta middag nån gång?
Vad?
Sa du nej?
-Ja, jag sa nej... -Vänta. Okej...
-Nej, jag... -Nej.
Du väntade på honom i tre dagar och tre nätter,
bara för att säga nej?
Vänta, det är mer än så.
Varför sa du nej?
För jag tyckte inte att jag skulle få ha roligt, ha en romans eller nåt,
när du sitter härinne.
Det är delvis mitt fel att du är här.
Jag var...
Jag har varit jättedeppad de senaste åren.
Och jag...
Jag känner mig... skyldig över att du är här.
Jag vill inte att du ska känna så.
Nej, det är okej.
Jag önskar att jag vetat bättre hur man gör saker på polisstationen.
Mamma lärde mig det, eller hur?
All denna skuld.
Det är lat energi. Det förändrar inte det förflutna.
Det påverkar inte framtiden, och det är ett slöseri.
Och vi har ingen tid att slösa.
Vi måste leva.
Så vi gick på några dejter.
Bra.
Bra. Jag är glad för din skull.
Chris är det jag ser fram emot.
Att studera sin religion, är nåt Yusef ser fram emot.
Försök att hitta nåt också, Kevin.
Jag älskar dig.
-Det har förändrats mycket, va? -Ja, mycket.
Jag vill se allt.
Jag vill till och med se parken.
Jag hörde att de gjorde om den.
En dag kanske...
...vi...
Det är okej. Du har tid.
Mycket har förändrats, men vet du vad som inte har det?
Du.
Det var min största bön för dig.
Att du var trygg och förblev densamma.
Jag vet att du har sett saker,
kanske var tvungen att göra saker, försvara dig,
överleva, vad som än hände.
Men i slutänden...
...har du samma hjärta.
Du måste bära det med dig härute.
-Jag vill inte göra det. -Du är den sista som friges.
Alla andra har klarat det. Det gör du med.
Jag är inte den sista. Korey är det.
Jag menar, av er fyra.
Bara för att du är registrerad som en, betyder det inte att du är en.
Det känns som det.
Jag vet.
Jag älskar dig.
Var 90:e dag måste du komma till domstolshuset och registrera dig.
Megans lag, det är nåt utöver dina möten med din övervakare.
Om tre år när din villkorliga frigivning är över, träffas vi inte mer.
Men du måste komma hit var 90:e dag för resten av livet,
annars spärrar de in dig igen.
För resten av livet?
Vet du ditt utegångsförbud?
Ja, sir, 19.00 till 09.00.
-Var måste du vara då? -Hemma.
Lagen säger inomhus.
Inte på trottoaren, inte i trappuppgången, inomhus.
Hela natten, varje natt till 09.00.
Vad händer om jag får ett jobb och börjar tidigt?
Skaffa ett annat jobb. Har du haft ett jobb utanför fängelset?
-Nej. -Har du nånsin fyllt i en jobbansökan?
Det är bara övning.
Vänta. Du måste bocka av rutorna.
"A: Har du suttit i fängelse?"
"B: har du begått ett brott?"
"Har du begått ett brott," den rutan skyddar dig.
Ser du gamlingen där borta?
Det är Vince Martinez.
Fyra år på Clinton för narkotikainnehav.
Han har varit ute i 15 år.
Bockar du av rutan som brottsling,
så får du inget skift med Martinez, för han är också en brottsling.
Villkoret för din villkorliga frigivning är att du inte umgås med brottslingar.
Vad händer om du inte bockar av den rutan
och jobbar med Martinez för att de schemalade det så?
Du får fängelse igen.
"Är du registrerad sexualförbrytare?"
Den rutan säger till din chef:
"Låt mig inte dela ut några Happy Meals." Annars åker du in direkt.
Nivå tre-sexförbrytare får inte vara runt andras barn.
För alltid.
Inte bara de kommande tre åren.
Vem ska jag jobba för med alla dessa regler?
Den som än anställer dig.
Raymond Santana, Jr.
Pappa sa att jag skulle prata med hans chef, mrs Bakry.
Pappa sa att hon kände till mig, och att hon skulle gå igenom min ansökan.
Mrs Bakry gick i pension för två veckor sen.
Snälla, jag har varit på så många intervjuer.
Jag behöver bara en chans.
Din ansökan kommer att behandlas som alla andras.
Tack.
Läget, Ray?
Tugga det noga och säg...
Ja.
Titta! Den flyger!
Vet du...
När vi flyttade in,
var allt nytt.
Mormor sa alltid till mig: "Inga fötter på möblerna, unge man!"
Se vad de gör.
Det tog farbror Manny och mig två månader att klä om soffan.
Om nåt stör dig, säg ifrån då.
Håll det inte inne.
Jag är ingen tankeläsare.
Rymdskeppet kommer flygande igen!
-Så där ja, lillen. -Kom igen!
Bra jobbat, mästaren.
Jag lagade maten för oss att äta senare!
Förlåt. Jag såg ungen äta, så jag trodde det var okej.
Vad gjorde du mot mamma?
Det här är inget fängelse. Vi äter vid bordet som normala människor.
-Jag trodde att det var okej. -Ät vid bordet!
Han visste inte.
Elena, säg till din familj
att inte förstöra möblerna och sänka volymen på teven!
Ska du låta honom tala till mig på det sättet?
Tror du att jag låter en våldtäktsman förolämpa mig i mitt eget hem
-och tala om vad jag ska göra? -Kallar du mig våldtäktsman?
-Du känner inte mig! -Låt det vara!
Du vet inte vad du pratar om!
Jag har aldrig skadat en kvinna!
Aldrig!
-Säg vad jag sa, pappa! -Hon förstår.
Du kan inte göra så där.
Elena är min fru.
Om du bor här måste du respektera henne, det är hennes hem.
Var var hennes respekt?
Jag måste bo här.
Jag har ingen annanstans att ta vägen. Jag har ingenting.
Det blir lättare, jag lovar.
Titta på mig. Jag lovar.
Men du måste göra din del, okej?
Okej?
Du gör det som om du bryr dig.
Du bryr dig att det är rent för folk du inte ens känner.
Du är en präst med ett deltidsjobb, va?
Jag är ingen präst.
Jag gillar bara att få smutsiga saker att skina.
Jag gillar smutsiga saker också.
Var är du ifrån?
Härifrån.
-Var är du ifrån? -Shreveport, Louisiana.
Välkommen till Harlem.
Jag har bott här ett tag.
Jag har aldrig sett dig.
Du kanske inte har tittat.
Jag tittar.
Bodde du i Lehman?
Nej.
Jag känner dig.
-Varifrån? -Jag vet inte. Jag är inte härifrån.
Du sa att du var från Harlem.
Det är jag, men jag vill inte slösa tid på en kille som vill bråka.
Sen ber han mig om pengar.
Sluta. Jag känner till din typ.
Du är en riktig kvinnotjusare.
Var har du varit?
Du är långhårig.
Vilken barberare klippte det?
Var var du?
Södra New York. Harlem Valley innan det. Jag klippte mig där.
Det stämmer, för du var känd för ditt hår.
Helikopterplattan, va? Lil Daddy Kane!
Ja, det minns jag.
De flesta i kvarteret känner till den sanna historien om er pojkar.
Men söder om 110th, där nere är de ignoranta.
Och vi är aldrig oskyldiga.
Men om jag var du skulle jag undvika parken.
Du borde gå överallt.
Du är fri, begränsa dig inte.
Det är sant! Hatarna kommer att göra det åt dig.
Vad ska du göra härnäst?
Jag menar efter ligget. En man måste prioritera!
Helvete, ni är muslimer!
Ursäkta. Ni måste vara gifta först, va?
Han blev fri igår.
Har du fått honom gift redan?
Jag vill börja studera igen.
-Kanske undervisa. -Jaså? Har du en licens?
Hur ska du kunna göra det när du suttit i fängelse?
Får jag ingen licens?
Inte för ett certifierat jobb.
Bussförare, lärare, räddningspersonal.
Nej, när man suttit inne är det kört.
Och så förblir det.
Hur står det till, mrs Garcia?
Elombe!
-Titta vem det är! -Hej, hur mår du?
Säg inte "hur mår du"-larvet.
-Ray! -Ms Brath!
Varför har du undvikit oss?
Nej, det är inte så. Jag ville inte störa er.
Störa oss? Raymond, vi är här för dig. Du stör oss aldrig.
Tack, båda två.
Jag vet att ni hjälpte pappa, protesterade och allt. Finansiellt också.
Det är vad vi gör.
Om man inte får stöd av vänner när det är svårt,
vem kan man då få stöd ifrån?
Jag uppskattar det.
Vi ses hemma, Elombe.
-Glöm inte att hälsa på, Ray. -Nej, då.
-Tack. -Okej.
Hur mår du?
Jag vet inte.
Det är några saker du borde veta till 100 %.
För det första, du har stöd.
För det andra, de räknar med att du åker in igen.
Det händer inte.
De sätter inte dit mig igen.
Amen.
Har du en flickvän?
Nån som skriver till dig?
Jag har behållit hennes foton. Vi skrev mycket till varandra.
Hon skrev först för att säga att hon trodde jag var oskyldig.
Hon tyckte jag var söt eller nåt.
När jag inte blev villkorligt frigiven,
skrev jag: "Jag är inte bra för dig. Vänta inte."
Du gjorde slut innan hon gjorde det.
Jag skulle hamna i vuxenfängelse med stämpeln:
sexualförbrytare.
-Jag visste inte om jag skulle klara mig. -Men det gjorde du.
Och nu då?
Det är frågan du måste ställa dig själv.
Gå och lev ditt liv.
Ta det tillbaka.
Och du är inte så söt.
Hallå?
Tanya, det här är Ray Santana.
Åh, hej, Ray.
När du slutade skriva, blev jag...
Jag vet inte.
Sårad.
Jag kunde inte nå dig.
Jag kunde inte bara komma dit.
Jag vet inte hur man gör det här, förutom att bara säga sanningen.
Jag skulle inte ha gjort så mot dig.
Jag ville inte göra dig lika deppad.
Jag förstår vad du menar, men...
...jag fattar inte.
Vi hade nåt bra och du bara...
Jag förstår inte att du bröt kontakten så där.
Jag hade aldrig varit med om nåt riktigt hemskt innan det i parken.
Innan hade jag hopp.
Efter det hade jag inget, inte ens för oss.
Jag är ledsen.
Måndag kväll i New York, president Clinton kan skratta
över alla skandaler i Vita Huset...
Elena! Den jäveln har en tjej på rummet.
-Vem har du därinne? -Vad fan gör du?
Vem i helvete är det?
Lämna oss ifred, för fan! Det här inte ens ditt hem!
Är du med en tjej i barnkammaren?
Du är en snuskig, skamlös flicka!
-Jag visste inte. Ursäkta. -Visste inte vad?
Hon är min styvmamma! Du är en snuskig man!
Sluta!
-Vänta! Snälla! -Rör mig inte, för fan.
Jag lovar, jag ljuger inte!
-Det är min styvmamma! -Släpp.
Jag går inte in igen och jag kan inte ta dig nånstans...
Det är okej. Vi sitter nånstans. Vi går till parken!
Nej, jag tror...
Vi kanske gjorde rätt första...
-Vi funkar inte. -Jag släpper dig inte.
Jag gjorde det misstaget redan.
Jag ringer dig imorgon.
Svarar du?
Det blir två dollar.
-Tack. -Tack, min vän. Jag uppskattar det.
Varför bjuder du mig aldrig på kyckling och våfflor?
Varför bjuder du inte ut mig?
Vi går till Amy Ruth.
Alla pratar om kycklingen och våfflorna på Amy Ruth.
Det är för turister.
Jag är en turist.
Jag vill gå dit.
Varför äta på restaurang när jag måste spara till skolan?
Det kan du göra nästa vecka.
Det måste jag varje vecka.
Du vet vad jag tjänar.
Ja. Trehundra dollar.
Varannan vecka.
Mamma får 100, för man måste ta hand om dem man älskar.
Jag behåller 100 dollar,
och kan jag spara nåt till skolan, så gör jag det.
Du är så självisk.
V har pratat i flera månader.
Jag ber dig inte att gå ut varje vecka.
Du stannar bara hemma.
Hade jag suttit i fängelse så länge skulle jag vilja gå ut.
Du vet inte vad du hade velat.
Jag slösar inte pengar på oviktiga saker.
Är jag oviktig?
Är det det du menar?
-Är jag oviktig? -Jag måste gå i skolan, Adelle.
Jag måste börja leva igen.
Adelle! Lyssna...
Vi behöver inte prata om jag gör dig olycklig.
Jag fattar. Det är coolt.
Försöker du göra slut med mig?
-Jag säger bara... -Du beter dig som en jävla intern!
Din jävla brottsling!
Behandlar du flickor så här?
Ja, det gör du.
Jag vet vad du gör med dem. Som du gjorde med kvinnan.
Din jävla skit!
Jag kan inte vänta tills jag får ta dig nån annanstans än hit.
Kanske äta nåt.
Ja, vart vill du gå?
Tjena, läget?
Det är ett ställe jag vill ta dig till.
Leonard!
Tjena, Ray!
Ray! Hej!
Letar du efter de här?
Titta! Jungfru Maria tittar på dig! Tappa inte bort henne.
Var inte för högljudd bara. Min syster bor ovanför.
Tack.
Fin.
Nej, jag satte inte upp den.
Du! Ha inte sönder den.
-Kom. -Inte än.
Nu?
Hej!
-Du skrämde mig. -Hej.
-Jag ska visa dig nåt. -Okej.
Du känner min kusin Drea, va?
Hon flyttar ut i juni.
Den har ett litet sidorum.
Jag tänkte att vi kunde ha vårt eget ställe ihop.
Du menar du och jag?
Ja.
Typ...
Jag kan använda lärarassistent- stipendiet som deposition.
Vi behöver bara första och sista månadshyran.
Vi kan göra det, eller hur?
Ja.
-Ja? -Kanske.
Om Siegel låter mig fortsätta att jobba dubbla skift.
Siegel bad mig att ge dig det här.
Läget?
Bra.
Jo, jag undrade...
...om ni är intresserade av en ny partner.
-Fattar du vad jag menar? -Ja.
Om ni vill förhandla...
Kevin... Hej!
Så kul att se dig.
Detsamma.
-Och du ser bra ut. -Se på dig!
Får vi sitta bredvid varann?
Det är nog den enda platsen i världen där ingen bryr sig om vi träffas.
Du ser bra ut.
-Vad har du där? -Jag har en ny övervakare.
Han sa att jag måste använda en elektronisk fotboja nu.
Inte schyst.
Har du kunnat jobba?
Ja. Datorunderhåll.
Övervakar system för ett telefonsäljbolag.
-Vad? Hur i helvete lärde du dig datorer? -Jag ljög.
Jag sa att jag kunde det.
Aisha lånade ut några och jag köpte några böcker,
lärde mig på jobbet.
-Självklart. -Självklart.
Yusef ljög på jobbet.
Ni där bak. Om ni är nya måste jag se era dokument.
Vänj dig vid den där blicken.
Jag trodde aldrig att jag skulle bli nån som folk hatade.
Din mamma hatar dig inte.
Inte dina systrar. Många älskar dig.
Kvinnorna älskar dig.
Det är sant.
Mamma kramar mig hela dagen.
Jag går till badrummet och kommer tillbaka till en kram.
-Det gör mig inget. -Stanna så länge du kan.
Skynda dig inte därifrån, om de inte vill det.
Bor du fortfarande hos din mamma?
Nej.
Jag gifte mig.
Vad?
Grabben.
Hur länge har du känt henne?
-Har ni bara dejtat i nio månader? -Sju.
Hon heter Lakeisha.
Jag träffade henne då jag skulle hämta lönen.
Hon fick ett chefsjobb där samma dag.
Om du jobbar nätter och hon dagtid, när hinner ni träffas då?
Vi får det att funka. Vi gör det vi måste.
Idag har vi Yusef Salaam och Kevin Richardson här,
två av New Yorks mest beryktade sexualförbrytare.
-Pojkarna som härjade i Central Park. -Nu igen.
För att kunna friges,
måste brottslingen erkänna till sexförbrytelsen.
Richardson, stå upp. Vi börjar med dig.
Vi pratar inte om vårt fall.
Jag frågade inte dig, Salaam.
Om du ursäktar, ma'am, så säger jag inget.
I min klass har du inget val.
Jag erkänner inte till brottet.
För jag vill hålla mig till sanningen.
Du är en dömd klass tre-sexförbrytare.
Det är lagen, inte sanningen. Låt mig upplysa dig...
Sätt dig, Salaam.
När New York ställde oss inför rätta,
accepterade vi strafflindringen de erbjöd oss?
Nej. Och varför?
För vi utförde inte brotten och vi vill inte ljuga.
Vi ljög inte förut,
varför ska vi börja ljuga nu för dig?
Salaam, är det här den femte gruppen som du har ombetts att lämna?
Man gör det man måste.
Ska du orsaka problem också?
SANKT FRANCIS XAVIERS MEDBORGARHUS
-Se på dig. -Det var ett val.
Ja, det kändes bra.
Låt oss ses. Var är alla? Var är Antron?
Hans pappa dog för några månader sen.
-Åh, nej. -Ja.
Han flyttade till Baltimore när hans villkorliga frigivning var över.
Bytte namn, pratade om att gifta sig.
-Verkligen? -Ja.
-Ni är snabba. -Vi är redo att leva.
Vi har slösat tid.
Korey. Var är han?
Jag tror inte ens hans mamma vet det. Men han sitter inne nånstans.
När vår villkorliga frigivning är över måste vi hitta honom.
Ja.
Har du pratat med Ray?
Jag har hört dåliga saker om honom.
Jag har en överraskning åt dig.
Papi, det är min födelsedag!
Det är inte din födelsedag, du fyller i december.
Det är okej.
Tanya och jag fick våra nycklar.
Jag flyttar mina saker imorgon.
Bra för dig.
Ni kan ge mitt rum till Ramón.
Nej.
Det var så jag återfick mitt liv.
-Bara en skjuts för att komma igång. -Ray.
Du har en hjärna, va?
Sälja crack? Du vet hur det slutar.
Bara för att komma igång och flytta, ge er mer plats.
-Få mitt eget. -Tack för omtanken.
Ta bort det från mitt hem.
När allt pågick...
...förstod jag inte vad som hände.
Jag fattade inte.
I fängelset började jag läsa artiklarna,
hur de var emot oss redan från början,
alla transkriberingarna,
lögnerna de sa.
Jag såg min video.
Jag vet inte ens vem den jävla ungen är.
-Jag känner inte ens igen mig. -Jag vet.
Men vad de stal från dig kan du inte köpa tillbaka.
Inte med pengar eller med att langa, inget av den skiten.
Okej?
För gjort är gjort nu.
Men du behöver inte vara vad de sa att du var.
Jag ringer din övervakare och säger att du säljer droger!
Var försiktig. Du vet inte vad han kan göra mot dig.
Vi var bara ute.
Det var en fin kväll.
Det var allt.
Vi umgicks bara.
De säger att: "pojkar är alltid pojkar."
När de säger "pojkar" pratar de inte om oss.
De pratar om andra pojkar
från andra platser.
När fick vi någonsin vara pojkar?
ANTRON MCCRAY
ANTRON BROWN
Ner på marken!
Jag kan inte vara nåt jag inte är.
Jag är ingen medborgare.
De vill inte att jag är det.
Jag vill inte ens vara det.
Jag vet inte vad jag är.
Hälften inne, hälften ute...
...vart jag än går.
Jag är ledsen, pappa.
Var inte ledsen.
Du försökte. Och vet du vad? Du kommer...
...att försöka igen.
Jag måste sluta.