OSTROV JOLO, FILIPÍNY PŘED DEVÍTI LETY
JAPONSKÉ MOŘE SOUČASNOST
Co to děláš?
On už to potřebovat nebude.
Vrať se k práci.
My jsme hotoví.
Hele, hele.
Páni, podívej se...
Tumáš. Jez.
Ta slepičí polévka je vynikající. Děkuji.
To je recept od prababičky.
Vážně?
Když mi bylo osm, snažila ses mě to naučit, viď mami?
Nešlo to.
Oblékla sis zástěru a předstírala jsi, že vaříš.
Vždycky sis ráda hrála.
Už jsem vám říkala, jak to jde Minhee ve škole?
Je nejlepší ve třídě.
Doufám, že se tam brzy vrátím.
Ale jsem ráda, že mám novou sestru.
Sestru?
Tady je to...
Velké!
Vy děláte do přepravy?
-Ptá se, jestli jsi pašerák. -Pašerák? Ty...
Otče, s dovolením.
Děkujeme, že jste nás přijal.
Vážně?
Pracuješ na své korejštině.
Jedno nebo dvě slova jsi už řekl správně.
Děkuji.
Připijeme si?
Na zdraví.
Já...
Omlouvám se, že jsme vás tak přepadli.
Ale máme problém.
Potřebujeme víza...
Co?
Nezdo... nezdoku...
Potřebujeme nezdokumentovaná víza.
A bezpečnou cestu do Japonska.
Nákladní loď KR8346
vyplouvá za dva dny z Inčchonu do Fukuoky.
Potřebujeme se na ni dostat.
-I vy tři. -My?
Dokážu nás všechny ochránit, jen když budeme spolu.
Ochránit?
Starej se sám o sebe.
Já se o svou rodinu dokážu postarat.
Tati, to není tak snadné.
Tohle není něco, co bych dokázal zařídit lusknutím prstů.
Ale já vím, že to dokážete.
Jistě jsou lidi, kteří vám něco dluží.
Ty parchante.
Probereme to po jídle.
Jez, můj drahý.
Minhee měla mít dneska po škole piano a čtenářský kroužek.
Jak dlouho můžeme být na útěku se sedmiletým dítětem?
Ale to neustálé utíkání... To umírání.
Tati!
Naše princeznička!
Maminka říká, že s námi nepojedeš. Je to pravda?
Buď hodná, ano?
Na co čekáte? Nastupte si.
Moje dcera je laskavá. Vidí v lidech to nejlepší.
Máte pravdu. Je hodná.
To má určitě po vás.
Nezemři.
Zlomilo by jí to srdce.
SOUL
TRH ANJANG, KJONGGI dce.