JOLO-SZIGET, FÜLÖP-SZIGETEK KILENC ÉVVEL KORÁBBAN
PILLANGÓ
KELETI-TENGER NAPJAINKBAN
Mit csinálsz?
Neki már nem lesz rá szüksége.
Csináljuk!
Mi végeztünk, srácok.
Hé!
Hű, ezt nézd!
Tessék, egyél!
Nagyon finom a csirkeleves. Köszönöm.
A dédnagyanyám receptje.
Igazán?
Meg akartad tanítani, amikor nyolcéves voltam, igaz, anya?
De nem sikerült.
Csak felvettél egy kötényt, és úgy tettél, mintha főznél.
Mindig is szerettél játszadozni.
Mondtam már, hogy Minhee milyen ügyes az iskolában?
Ő a legjobb tanuló az osztályban.
Remélem, mielőbb visszamehetek!
De örülök, hogy lett egy nővérem.
Nővéred?
Ez a hely...
Nagy!
Ugye szállítmányozó cégük van?
-Azt kérdezi, hogy nem csempész vagy-e. -Csempész? Te kis rohadt...
Kérem, apa! Majd én!
Köszönöm, hogy szívesen látnak minket.
Ki, én?
Úgy hallom, dolgoztál az akcentusodon.
Egy-két szót már helyesen ejtettél ki.
Köszönöm.
Koccintunk?
Egészségünkre!
Én...
Elnézést kérek, hogy csak így beállítottunk.
De adódott egy problémánk.
Vízumra lenne szükségünk.
Hogy?
Nem hi...
Nem hivatalos vízumra.
És biztonságban el kell jutnunk Japánba.
A KR8346-os teherszállító
két nap múlva indul Incshonból Fukuokába.
Fel kell jutnunk arra a hajóra.
-És maguknak is. -Nekünk?
Csak akkor tudom megvédeni magukat, ha együtt vagyunk.
Megvédeni minket?
A magad dolgával törődj!
Én tudok vigyázni a családomra.
Apa, ez nem ilyen egyszerű.
Ilyesmit nem lehet egy csettintéssel elintézni.
De tudom, hogy maga képes rá.
Biztos vannak, akik tartoznak magának egy nagy szívességgel.
Nyavalyás!
Térjünk vissza rá vacsora után!
Drágám, csak egyél!
Minheenek ma zongoraórára és könyvklubba kellett volna mennie.
Hogy menekülhetnénk el egy hétévessel?
De az állandó menekülés... Ez a sok halál...
Apa!
A mi kis hercegnőnk!
Anyu azt mondta, hogy nem jössz velünk. Ez igaz?
Légy jó kislány, rendben?
Mit csinálsz? Szállj be!
A lányom jószívű teremtés. Mindenkiben a legjobbat látja.
Ahogy mondja. Jó ember.
Biztosan magától örökölte.
Ne halj meg!
Összetörnéd vele a szívét.
SZÖUL
ANJANG PIAC, KJONGGI-DO ívét.