СЕРІАЛ NETFLIX
ВЛАДИВОСТОК
Приходив один кореєць. Каже, хоче бачити боса.
Це ти хотів мене бачити?
Ми співвітчизники?
Я Сон Сунхо.
Співвітчизники всраті.
Звідки ти про нас дізнався?
З інтернету.
Мені подобається.
Гаразд, чому ти хотів мене бачити?
Я хочу купити зброю.
Але маю побачитися з твоїм босом.
Я сказав, я бос.
Не ти,
а Сон Джунхо з Пйонгандо.
Я хочу поговорити віч-на-віч.
Виродок…
ВОЛОДИМИР МАЯКОВСЬКИЙ
Чому ти його шукаєш?
Ти коп?
Скажу йому особисто.
Питаю востаннє.
Звідки ти знаєш Сона Джунхо?
Ми з ним брати.
Гей.
Гей!
Повтори.
Що ти сказав?
Джунхо.
Ти Сон Джунхо, так?
Давно не бачилися, Джунхо.
Ти так виріс.
Такий дорослий…
Іди.
-Мамо. -Давай за батьком і братом.
Вони пішли перші. Нам треба поспішати.
Уперед.
Ховайся!
Утікачі перетинають річку!
Там!
Стріляй!
Джунхо! Мамо!
Ні!
Джунхо!
Мамо.
Мамо!
І чому ти прийшов шукати мене тепер?
Схоже, ти чекав на сімейний прийом.
Але я навіть не пам'ятаю батька.
Я тебе не звинувачую.
Ти робив те, що треба, щоб вижити.
Провівши 25 років у пеклі,
я добре засвоїв цей урок.
Батько…
Він помер.
Через гроші.
Його пограбували?
Щоб витягти тебе з табору
й привезти в Південну Корею,
нам потрібні були великі гроші.
Тож батько…
помер від куль поліцейського, коли грабував банк.
Що це таке?
План, який батько не завершив. Я хочу втілити його з тобою.
Якщо начальник Чон Йонсу не прийде, я розірву цю сучку на шматки!
Приведіть мені Чона Йонсу!
Або ця сучка помре! Ясно?!
Приведіть Чона Йонсу!
Рівно о восьмій!
Будь тут!
Рівно о восьмій годині.
-Відійдіть. -Вони виходять.
МОНЕТНИЙ ДВІР НАЖИВО
Ви обіцяли все владнати.
СВОБОДА
-Обшукайте це місце. -Так, пане.
Пані, подивіться.
ПОВЕРНЕМО ЦІЛІСНІСТЬ
КІМ САНМАН
ОПЕРГРУПА ПІВНІЧНОЇ ТА ПІВДЕННОЇ КОРЕЙ
Погляньте сюди.
«Припинити закриті переговори й змінити хід об'єднання»?
Як ви й сказали, покидькам потрібні не гроші.
ЗВІЛЬНІМО КОРЕЙСЬКИЙ ПІВОСТРІВ
Щось не так.
Там бомба!
Тут ще одна!
І тут теж!
-Евакуювати всіх. -Так!
Пані, швидше.
Ходімо.
Чорт. Ледь не помер, а ще й не женився.
Так.
Сон Джунхо що?
Берлін поводиться божевільно.
Клята хвороба дісталася до його мозку.
-Що робити? -Спокійно.
-З Берліном усе гаразд. -Що?
Я здогадуюся, чому Берлін це зробив.
Поговоримо потім. Я вирушаю.
Поки що приготуй мені дещо.
Пошукова група!
СПЕЦОПЕРАЦІЇ
Щось сталося?
Тепер усе починає набувати сенсу.
Це й був їхній план.
Вони взяли заручників, аби привернути до себе увагу.
Але насправді вони збиралися завадити саміту.
Вони планують теракт?
Чекайте, вони…
Щось не так.
Якби вони хотіли приховати докази до того,
як ми дізнаємося про їхні наміри, вони б підірвали те місце.
Але бомба
вибухнула після того, як ми прибули й усе побачили.
Те, що вони лишили таку вагому підказку…
Вони це нам показали навмисно?
Узяти Сона Джунхо.
Він раптом вигнав одну зі своїх.
І вимагає Чона Йонсу.
Вони роблять те, що відвертає увагу.
Саме коли втратили зв'язок з Професором.
Усе навпаки.
Вони втратили зв'язок і почали діяти необдумано.
Якби ти його бачила, погодилася б. Він зовсім ненормальний.
Ми дізнаємося, що таке.
Справжнє ім'я Рі Хондан.
Ти вже в розшуку. Вражаюче досьє.
Співпрацюй з нами — і ми зменшимо твій термін.
Якщо все завершимо до часу, встановленого Соном Джунхо,
ти станеш не грабіжницею, а героїнею, що врятувала дюжини заручників.
І ми скоротимо твій вирок більш ніж наполовину.
Скільки це — половина пожиттєвого?
П'ятдесят років? Сорок?
Ми знайшли вашу схованку.
Ви там залишили багато доказів.
«Повернемо єдність, вкрадену капіталістами».
«Визволимо Корейський півострів революцією».
Судячи із цього, ви всі грабували монетний двір
не заради грошей, а з політичних мотивів.
Бляха, що ви говорите?
Я перетнула кордон, бо втомилася від клятої революції.
І зрозуміла, що тут усе продається за гроші.
Я приєдналася лише тому, що мені запропонували велику суму.
Ти робила це заради грошей,
а інші — ні?
Покидьки мене використали.
У вас був конфлікт?
Це тому тебе викинули?
Козел Берлін назвав мене шпигункою.
Здурів через свою кляту хворобу.
-Гантінгтона? -Так, через неї.
Мабуть, тому, що скінчилися ліки, і в нього почалися напади.
На всіх зброю наставляє.
Назвав мене клятою зрадницею.
Божевільний покидьок.
Що? У мене щось на обличчі?
Заводьте їх!
Що ви робите?
За протоколом, я маю перевірити правдивість свідчень.
Нічого страшного.
Почнемо з початку?
Чому, кажеш, тебе викинули?
Кажеш, тебе назвали шпигункою?
Саме так.
Ти сказала, Берлін збожеволів?
І тому тебе викинули.
Так?
Ви що, глухі?
Чому я маю повторювати?
Поговорімо про Професора.
Хто він?
Ви ж познайомилися раніше?
Думаєте, я це справді знаю?
Ви познайомилися раніше?
Хочете знати про Професора?
Я розповім.
Ось, як він виглядає.
У нього два ока,
два вуха
і, що найважливіше,
один рот.
Отже
ти не співпрацюватимеш?
Якої ви хочете співпраці з таким ставленням?
Пройдіть належні процедури й повертайтеся з пропозицією.
Тоді я вам усе розповім.
З пропозицією?
Добре.
Але спершу скажи.
Тебе справді вигнали?
Гей! Я теж жертва.
Скільки я маю казати? Я теж жертва!
Відпустіть мене!
Слухайте уважно.
Якщо я вас ще раз побачу, уб'ю.
Відпустіть мене. Відпустіть, кажу!
На що дивитеся, вилупки?
Не можна її перевозити.
Вона щось знає. Треба її допитати!
У такому стані?
А якби вона тебе зараз скалічила?
-Але… -Тут купа репортерів.
Посадимо її, хай заспокоїться, а тоді знов допитаємо, гаразд?
Руки геть! Відпустіть!
Відпустіть мене!
Курва!
Якого ви дивитеся?
Заберіть свої камери! Козли!
Відпусти!
ПОЛІЦІЯ КОРЕЇ — ЗАГІН СПЕЦПРИЗНАЧЕННЯ
Це означає, що зрадник —
Токіо.
Токіо!
-Токіо! -Ні!
Я зрадниця.
Це зробила я.
Це правда?
Навіщо ти це зробила? Га?
Як саме ти могла нас усіх продати?
Пробач мені.
У мене є син.
Коли він народився, я його здала, бо мене мали посадити.
Син?
Те, що ти казала…
Кім Санман забрав мого сина, тому я не мала вибору.
Мені шкода.
Спрацювало, так?
От бачиш?
Я казав, що спрацює.
Що відбувається?
Що? Ви це спланували?
Годі.
Досить.
У цій ситуації, навіть якби це була не Найробі,
хто б учинив не так само?
Не хвилюйся за дитину. Я щось придумаю.
Я все одно збиралася йти.
Ми вишлемо Токіо звідси,
удамо, що в нас конфлікт.
Якщо ти підеш, поліція тебе схопить.
-Професор її витягне. -Як?
Це нелегко, навіть для Професора.
Тепер, коли комунікації перервано, головне — зв'язатися з Професором.
Токіо вийде, повідомить йому про ситуацію і подбає про деякі речі.
Зокрема про сина Найробі.
Ні, це неправильно. Надто небезпечно.
Це наче відправити її на самогубство.
Тому я і сказала, що зроблю це.
Одному з нас однаково б довелося.
Токіо…
Підозрювану перевозять в ізолятор під сильною охороною,
над нею вестиметься слідство.
Тим часом інший підозрюваний,
жорстокий злочинець Сон Джунхо,
просить приватну розмову з Чоном Йонсу,
і є припущення, що останній якимось чином причетний до справи.
Заспокійливе.
Але допоможе не сильно.
Не міг попередити мене про ваш план?
Ти мені не довіряв?
Я із самого початку знав, що це не ти.
Але мало виглядати натурально.
Твій страх, що ми здамо Токіо… Він був справжній, так?
Токіо… З нею все буде добре?
Вір у неї. Вона сильніша за багатьох.
Але…
що, як Професор не зрозуміє наш план?
Чесно кажучи, ми тут дуже ризикуємо.
Саме так.
І я поставив на це своє життя.
Я впевнений, що Професор зрозуміє наші наміри.
Як із цим працювати?
Нам бракує рук.
Треба друкувати гроші разом.
Звісно.
Є три етапи друку.
Я запущу машину й проведу огляд.
Ти можеш подавати листи…
Осло…
тебе б не винуватив.
І я не стану.
Скільки ще?
Прибудемо за десять хвилин.
СПЕЦПІДРОЗДІЛ
-Що таке? -Вибачте.
Машина вискочила нізвідки. Я перевірю.
Усі озброєні!
Штаб, це конвой 137.
На нас напали! Потрібна підтримка! Штаб!
Це штаб. Ми вас не чуємо. Повторіть!
-Штаб! -Що вони роблять?
-Це бомба! -Бомба?
Вони встановили вибухівку!
Що відбувається? Га?
-Ми всі помремо! -Зберіться!
Треба евакуюватися!
Лягай!
Так.
Що?
Зрозумів.
Кажуть, конвой не прибув.
-Досі? -А рації?
Немає зв'язку.
Що в біса відбувається?
Вони напали
на конвой.
Що? Хто?
Професор не міг зробити це один.
Це означає, що в них є спільники, здатні пограбувати конвой і ескорт.
Ще спільники назовні?
Опустіть зброю!
Опускайте, якщо хочете жити. Зараз!
Бляха.
Гаразд, не стріляйте.
Опусти зброю, бо стрілятиму.
-Стріляй у мене. -Кажу, я стрілятиму!
Пристрель мене.
Стріляй!
Тоді ти маєш вистрелити. Бо ми зброї не опустимо.
І тоді ти помреш.
Що тут роздумувати? Ти що, уже закохався в неї?
Хочеш померти з нею?
Кидай зброю!
На землю!
Професор про нас казав, так?
Так, але я не знала, на що ви здатні.
-Чому ви не пішли на монетний двір? -Бо наш бос — Берлін.
Рада знайомству, я Сеул.
Чекайте, що відбувається?
Це означає, що вони антиурядова терористична організація.
Що ти тут робиш?
Справа передається південнокорейському антитерористичному відділу.
Усі крім начальника, будь ласка, вийдіть.
За чиїм наказом?
Я чув, у їхньому сховку були всі докази.
Очевидно, що це терористи з політичною ціллю.
Більше затягувати не можна.
Доля Кореї залежить від співпраці.
Уряд не чекатиме осторонь.
Так, комісаре.
Який у тебе план?
Тільки не кажи…
У нас із Соном Джунхо спільне минуле.
Ви знаєте, чого нізащо не можна робити в ситуації із заручниками?
Приводити людину, яку вони просять.
Це їх робить непередбачуваними!
Це нам і потрібно.
Поки пан Чон Йонсу відвертатиме їхню увагу,
контртерористичний підрозділ атакує їх ззаду.
Ти здурів? Це небезпечно для заручників!
Ви можете…
вивести її?
Ну ж бо!
Це наказ згори. Що я можу?
Їдь додому, відпочинь.
Скоро із цим усім буде покінчено.
Думаєте?
А якщо вони й планували
випустити Рі Хондан і дістати Чона Йонсу?
У тому безладі? Без комунікацій з Професором?
Ті покидьки всередині не ідіоти.
Ну подумайте.
Так?
Подзвонили з того конвою.
На них напали.
Вони її справді відпустили навмисно.
Але навіщо?
Щоб зв'язатися з Професором?
У них проблема, яку вони не можуть вирішити.
Може, через зрадника? Якщо ні…
Я хотів сказати…
-Чому ти дивишся на мене? -Га?
Ідіть працюйте.
Не знаю, як їх умовив Кім Санман,
але один з грабіжників почув і хотів убити Анну.
І що?
Хто вбиватиме, почувши, що йому зменшать вирок?
Точно.
Можливо, Кім Санман надавив на їхнє слабке місце, так?
Думаєте, вони когось послали?
Токіо, ти молодець.
Ти дізнався те, що я просила?
У Сонсанрі орендують один особняк.
Відокремлений, ідеальна схованка.
Швидше за все, дитину Найробі тримають там.
До зустрічі Берліна із Чоном Йонсу лишилося мало часу.
1 ГОДИНА 40 ХВИЛИН ДО ЗУСТРІЧІ
Заарештована підозрювана втекла під час перевезення
завдяки допомозі спільників.
Як добре бачити її навіть такою.
Вона тобі настільки подобається?
Я ж казав не хвилюватися?
Це робота найманців ззовні?
Це надійні люди.
Звідки ти знаєш? Професор нам не розповідав.
Я добре знаю.
Вони б за мною пішли навіть у пекло.
Що? Ці найманці…
працювали на тебе?
Мабуть, дарма ми висунулися.
Про що ви говорите?
А ти не чула? Він вимагає політика!
Він здурів!
Якщо буде не по-їхньому, виродок може нас повбивати.
Я голодний.
Пане Паку,
може, здамося і хай персонал їдальні працює?
Слухайте, оскільки їдальня не працює,
буде щось просте.
Це все, що в нас є.
Картопля.
Ви не працюєте, але ж їсти хочете?
Годі.
Чого ви чекаєте? Ідіть їжте.
А ти, слизький тип, не заслужив. Клятий…
Ви що, не голодні? Га?
Навіть якщо ми сваримося, треба їсти.
Ходіть.
Гаразд. Ходімо.
Ви як Ромео і Джульєтта, так?
Повертайся в реальність і просто їж.
-Пане Паку. -Так.
Кажуть, що криза на монетному дворі може мати політичні мотиви.
Так, поліцейський анонімно повідомив,
що зачіпки зі схованки грабіжників
припускають, що криза — це не лише пограбування,
а радше злочин з політичною метою.
Те, що Сон Джунхо кличе Чона Йонсу, голову Північнокорейської співпраці,
лише підсилює це припущення.
Навіщо він покликав Чона Йонсу?
Раніше той працював наглядачем концтабору. Схоже, справа в цьому.
Але то було раніше…
Ми вас евакуюємо, щойно стане надто небезпечно.
Не треба метушитися.
Хіба для операції не буде краще, якщо я потягну час?
Тим часом Чон Йонсу…
Ти щось дізнався?
За Кімом Санманом під час трансляції
стояли не лише сім'ї заручників.
А хто це були?
Родини грабіжників, яких упізнали. Серед них був син Сім Йонґмун.
-Трансляція — це привід. -Він погрожував її дитині?
Куди він його міг забрати?
Я знаю місце, де він робить такі темні справи.
Звідки?
Я багато років жила із цією людиною.
10 ХВИЛИН ДО ЗУСТРІЧІ
Хто ви такі?
Ми?
Ну…
а ви як думаєте?
Я знаю, що принаймні четверо
важкоозброєні
чимось схожим на АК-105.
Ви це встановили за звуком?
Як я і думав…
Ви почнете озброєну революцію?
Революцію…
Чому так довго?
Я оминала блокпости.
Ми на місці.
На другому поверсі.
Охорона серйозна.
Часу немає.
Треба діяти за правилами Професора.
Гумові кулі.
Я ще не бачила такого впертого чоловіка.
Хіба що Берліна.
Мене чітко видно?
Ходімо.
Пора. Ходімо.
ЧАС ЗУСТРІЧІ
ЧОН ЙОНСУ ПРИБУВАЄ НА МОНЕТНИЙ ДВІР ІДЕ НА ПЕРЕГОВОРИ
Давно не бачилися.
Хіба?
Не згоден.
Відколи я втік з табору й став вільним,
я тебе щоночі бачу в снах.
Тепер я стану твоїм кошмаром.
Заходимо.
Якого біса?
Гей, виродку!
Козел!
Обережно!
Зараз.
Усі вціліли?
Схоже, ми тут усе знешкодили.
Сьогодні я зніму з тебе твою потворну маску.
Викриття минулого щось змінить?
Поглянь на цю ситуацію.
Що це все?
У вас навіть електрики немає.
Хіба це не кінець?
Пропоную припинити це й піти звідси разом.
Товаришу,
розкажіть усім, що ви робили
в Концтаборі № 14.
Я виконував обов'язки, що на мене наклала держава.
Обов'язки?
Ти їх морив голодом, як собак.
Катував і навіть убивав!
Що це за священний обов'язок? Відповідай.
Удамо…
що я робив усі ці речі!
Але хіба я за це вже не заплатив?
Хіба ти мені вже не помстився?
Що?
Моя дочка працювала в таборі медиком.
Ти її зґвалтував,
а потім спалив заживо!
Це правда?
«РОЗКРИТИ МИНУЛЕ ЧОНА ЙОНСУ»
-Боже мій. -Як це могло бути?
От молодець.
А він не надто провокує?
-А якщо хтось помре через… -Це буде необхідна жертва.
Ніхто нічого не скаже, коли все скінчиться.
Чому? Бо люди хочуть героя.
ЗМІ будуть зайняті вашими досягненнями.
-Що це? -Ого, що це?
-ПЕРЕГЛЯДИ РОСТУТЬ -ХТОСЬ ЦЕ ПОШИРЮЄ?
СТІЛЬКИ ГЛЯДАЧІВ…
ЦЕ ЦІКАВІШЕ, НІЖ НОВИНИ
-ЩО ЗА СЕРІАЛ? -ІДУТЬ НАГОРУ
ГРАБІЖНИКИ В БУДИНКУ
НАГОРІ ХТОСЬ Є?
-ЦІКАВО -ЧУМА
-БЛЯХА, Я ЗЛЯКАВСЯ -ТРИНДЕЦЬ ЯК СТРАШНО
ЧОМУ ГРАБІЖНИКИ ТУТ?
ЗБРОЯ?
-ЦЕ РЕАЛЬНО? -НІ, ІДІОТЕ
-У ГОЛОВУ -ЦЕ НАСПРАВДІ?
-ВЛУЧНО -ЦЕ НАСПРАВДІ?
ЦЕ НАЖИВО?
СЮЖЕТ ВІДПАД FPS РЕАЛІСТИЧНИЙ
ЯКЕ ГАРНЕ ВЛУЧАННЯ
ЗНАЮ! ЦЕ TIME CRISIS
-ХОДИТЬ ЯК МИСЛИВЕЦЬ -КРУТЯК
ЦЕ Ж НАЧЕБТО НЕ МОНЕТНИЙ ДВІР
НАГОРІ Є ЩЕ
ПІВДЕННОКОРЕЙСЬКА ОХОРОНА
-ЩЕ ОДИН -ЯК ЗГРАЯ ПСІВ
-КАМЕРА КРУТО РУХАЄТЬСЯ -ПРОФЕСІОНАЛКА
-ВОРУШИ ОБЛИЧЧЯМ -ШОК І ТРЕПЕТ
-НАЧЕ ФІЛЬМ -ЦЕ НАЖИВО
-ГОДІ, БОЖЕВІЛЬНІ -ХАЛЕПА
НАМ ЦЕ МОЖНА ДИВИТИСЯ? ВІН МЕРТВИЙ
ЦЕ НЕ ВИКРАДАЧІ В МАСКАХ?
-ЧУМА -ЇХ ЗЛИЛИ?
НЕ ДУМАЮ, ЩО ВОНА З ПІВДНЯ
-ЩЕ НЕ КІНЕЦЬ -КІМНАТА БОСА?
ХТО ПАЦАН? ЙОГО РЯТУЮТЬ?
-МІСІЮ ВИКОНАНО! -МАБУТЬ, ЙОГО ВИКРАЛИ
Дончхуле.
Підмогу сюди, негайно!
Хто ти?
Я подруга твоєї мами.
Я прийшла тебе забрати, бо мама непокоїться.
Підеш зі мною?
Так, було якось надто легко.
Ані руш.
Ми рятуємо дитину.
Я знаю, але це не зробить вас героями.
Не бійся.
Ця жінка — поліцейська.
Якщо ти підеш з нею, вона захистить від страшних дядьків.
Що?
Вона хороша людина.
Правда?
Так.
Я не погана людина.
Іди до мене.
Добре?
Без дурниць!
Ви ж не стрілятимете перед дитиною?
А ви мене не змушуйте.
Пси Кіма Санмана скоро прокинуться.
Головне — урятувати дитину.
Звісно, у північнокорейських таборах було погано.
Багато хто помирав від голоду ззовні,
тож уявіть, як було всередині.
Я винен, але я за це вже поплатився.
Вона була моєю пасербицею, але мені вона була важливіша за життя.
Я втратив її через свої злочини.
Досить цієї маячні.
Погляньте на це.
Це через те, що дехто забрав єдиного сина нашої колеги
й погрожував його вбити.
На щастя, як бачите, ми врятували хлопчика
й передали його поліції.
А те, що зараз каже Чон Йонсу, —
повна брехня.
Звідки ми знаємо?
Бо я та пасербиця, що начебто цінніша…
за його життя.
Він ґвалтував мене маленьку
й змушував працювати медиком у таборі, щоб я була поруч.
І хоч він убивав і катував людей задля розваги,
ніхто не міг йому протистояти.
Крім однієї людини. Сона Джунхо.
Сон Джунхо його не боявся.
Коли я в нього закохалася,
Чон Йонсу спробував убити нас обох,
і Сон Джунхо підняв бунт, щоб мене врятувати.
І тепер,
начебто проповідуючи мир…
Він брехав.
…він прибув на саміт.
А хто його поставив?
Це
лідер партії «Об'єднане майбутнє» і голова спеціального комітету,
конгресмен Кім Санман.
Цей покидьок погрожував убити сина Найробі й наказав їй убити Анну.
Що це?
Що нам робити?
Заберіть його звідти. Виводьте його!
Чого ці люди хочуть досягти, убивши це дитя?
Економічної співпраці? Мирного об'єднання?
Побачити, як північ і південь мирно живуть разом?
Ні.
Їх такі речі не обходять.
Цей саміт — лише виверт, щоб вони збагатилися ще більше.
Ось і я так кажу.
Дивіться.
Що таке гроші?
Це просто папір.
Тут їх можна зробити скільки завгодно.
Але якщо ті, хто вирішує,
скільки їх надрукувати, насправді грабіжники,
чи не треба це зупинити?
Бо цей паперовий будинок завжди належав людям.
МОНЕТНИЙ ДВІР НАЖИВО
-Отже! -Що це?
Хто тут злодій,
а хто справжній власник?
Це правда?
Будь ласка, ваш коментар.
Чон Йонсу пішов, не зробивши жодних заяв.
Швидко, дізнайтеся.
Берліне, це було неймовірно!
Ти молодець.
Гей.
Що таке?
Скільки лишилося Берліну?
Не знаю.
Він пішов на монетний двір, щоб там померти?
Якщо він думає про щось таке жахливе…
я сама його вб'ю.
Кім Санман стверджує, що грабіжниці брехали на публіку,
і що він лише захищав дитину.
Я знала, що він так скаже.
Якщо Сім Йонґмун свідчитиме, він удаватиме незнання.
Гаразд, я їду. Поговоримо пізніше.
Добре.
Пані.
Так?
Мамині друзі — погані люди?
Мама теж погана?
Пора.
Ходімо.
Не бійся.
Берлін усе спланував.
Навіщо йому втягувати в це мене?
Скоро дізнаєшся.
Що б не сталося,
ти не постраждаєш.
Та бомба, що мала мене вбити…
Це теж була вистава?
Ні, то я зробила навмисно.
Я не мала вибору.
Кім Санман мені погрожував.
Я не вірю.
Я більше не вірю тому,
що ви всі кажете.
Ось. Вибачайте.
Чорт!
Знову картопля?
Дайте хоч кімчі.
Якщо не подобається, я заберу?
Це краще, ніж бути голодними.
Що з тобою?
Їж, щоб мати сили.
Поділіться з нею.
Так, дякую.
Ось, їжмо.
Це через твого сина?
Я так зраділа, що ти не втекла й повернулася до нас…
Дякую.
Що лишилася жива.
Ну, їжмо.
Гей, що ви робите?
Лишіть і для інших.
Що?
Мені боляче.
Га?
Не думаю, що там інфекція.
Сильно болить?
Я не казала, що болить тут.
А про що ти?
Чого ти від мене хочеш?
Ти припиниш мене уникати?
Коли я це робив?
Не те, щоб я не змогла піти.
Я вирішила лишитися.
Що? Ти здуріла?
Мабуть, я збожеволіла.
Що ви тут робите?
Я її доглядаю.
Рана трохи запалена.
Усе, я закінчив.
Тебе тато шукає. Я її відведу, іди до нього.
Гаразд, зараз.
Я забрав дитину.
Відправ поліцейських охороняти притулок.
Добре. Кім Санман зараз не зможе нічого зробити.
Які наші дії?
Що?
-Ми правда нічого не робитимемо? -А що ми можемо?
Ми отримали наказ.
Пані.
Ми дали Рі Хондан утекти,
і не просто не зловили Професора, але й дозволили нас провести.
Не скажу, що я не винна.
Тоді вам варто піти додому й відпочити.
Бо ви впадете.
Звісно.
Ти теж обережно.
До речі…
ми ж тут усі заради грошей, так?
Бо ти дуже переконливо розмовляв із Чоном Йонсу.
Правда?
Це все частина плану.
Плану? Якого плану?
«Паперовий будинок належав людям?» Що це за маячня?
Ми тут застрягли, надриваємо спини й ризикуємо життям заради грошей.
Чому вони належать людям?
Ну, це…
Мене не цікавлять великі плани.
Ріо.
Не знаю, чому сюди прийшов ти, ризикуючи своїм життям,
але нас у це не втягуй.
Не зіпсуй роботу Професора.
Це заради брата.
Брата?
Так, я прийшов сюди, ризикуючи життям.
Упевнитися, що план мого брата здійсниться.
Ти кажеш, що Професор…
Удавання, що це революція —
це частина плану.
Політичні злочинці?
А ми зможемо?
Якщо вдамо політичних злочинців,
це буде основою для відходу.
Що?
Влада панікуватиме й думатиме, що ми хочемо зірвати саміт.
Якщо Сеул і найманці розкриються,
ніхто не виключатиме можливості
спроби теракту на саміті.
Кім Санман і партія маніпулюватимуть ЗМІ, щоб приховати правду.
Люди, що вже знають правду, виходитимуть на вулиці підбадьорити нас.
ПАПЕРОВИЙ БУДИНОК НАШ
Якщо це станеться, база фінального акту буде готова.
Це план Професора й мій план.
Чекай, тоді чому ви приховували, що ви брати?
Я сказав це приховати.
Інакше особистість Професора спливла б,
коли Найробі нас зрадила.
Що ви робите?
Заручники зібралися.
Заручники? А що з ними?
Треба готуватися вітати Токіо.
Що ти сказав?
Якщо хтось хоче звідси піти,
я дозволяю.
Однак,
заручникам, які лишаться і допоможуть нам,
ми дамо
по три мільярди вон.
Три мільярди вон?
Переклад субтитрів: Ольга Галайда