‫לולי!‬
‫יום הולדת שמח, מתוקה.‬
‫תודה.‬
‫עכשיו תספרי לי ולמצלמה‬ ‫מה את רוצה שיקרה השנה.‬
‫הכול!‬
‫טוב…‬
‫את מי את הכי אוהבת?‬
‫את כולכם.‬
‫אני יודע, אבל את מי את הכי אוהבת?‬
‫אוף! אמא, נאדיה ואבא.‬
‫היי, מה איתי?‬
‫גם אותך!‬ ‫-תני לי כיף.‬
‫תקשיב.‬ ‫-מה?‬
‫שרה רוצה אותך.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היא מתחילה איתך.‬
‫יחיא, תפסיק להתעסק איתי.‬ ‫-מה?‬
‫תפסיק להתעסק איתי.‬
‫בסדר.‬
‫תפסיקי להתעסק איתו!‬
‫תגידי לי, את אוהבת את יחיא?‬
‫האמת היא שאני בכלל לא אוהבת אותו.‬
‫גם אני לא.‬ ‫-באמת?‬
‫אני אצטרך לנשוך אותך.‬ ‫-יחיא, תעזוב אותה!‬
‫שריף!‬ ‫-מה?‬
‫בוא איתי.‬
‫אני אספר לך עכשיו.‬
‫אני צריך עזרה.‬ ‫-במה?‬
‫בוא כבר, טמבל.‬
‫תיכנסי.‬
‫- אין אות -‬
‫- נאדיה‬ ‫קיץ 2007 -‬
‫- הדים מן העבר -‬
‫הכול מוכן?‬
‫כן, אדוני.‬
‫כולם בעמדות?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫תפקחו עיניים. אני לא רוצה טעויות.‬
‫זאת חנייה של וילה או של קניון?‬
‫מה יש לך ברכב?‬
‫צמר גפן מתוק.‬
‫מערכת הגברה למסיבה.‬
‫צא החוצה, איברהים.‬ ‫-מי זה איברהים?‬
‫איפה איברהים?‬ ‫-הא?‬
‫הוא קצת חולה. אני מחליף אותו.‬
‫יחיא, הכנסתי את הכונן למסך כמו שאמרת.‬
‫מה עכשיו?‬
‫בהצלחה במערה של עלי באבא וארבעים השודדים.‬
‫אל תדאג.‬
‫אני מכיר את הבית הזה מצוין.‬
‫מר מייקל, ברוך הבא.‬
‫תודה על ההזמנה.‬
‫תענוג לארח אותך.‬
‫מסיבה נחמדה מאוד.‬
‫אני מקווה שתיהנה.‬
‫היי, לול.‬ ‫-היי, שריף.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬ ‫-ואני אליך.‬
‫מה קרה לאמירה?‬ ‫-שום דבר.‬
‫איה חולה, אז היא נשארה איתה.‬
‫היא בסדר?‬
‫זה לא רציני. לא ציפיתי לראות אותך פה היום.‬
‫כן, זה ממש לא הקטע שלי.‬
‫אבל אתה מכיר את אבא.‬
‫הוא התעקש שאהיה פה.‬
‫כנ"ל, אבל אני חייב למלא את הפקודות.‬
‫אני רוצה להודות לאורחים שלנו,‬
‫שמכבדים אותנו כל שנה‬ ‫במסיבה השנתית של חברת אקו סולט.‬
‫אני רוצה לברך גם את מי‬ ‫שמשתתפים במסיבה לראשונה,‬
‫ואני אסיר תודה על תמיכתכם בנו.‬
‫אני שמח להכריז על הסכם שותפות חדש‬
‫בין החברה שלנו לבין מר מייקל תומפסון,‬
‫שמכבד אותנו בנוכחותו במצריים.‬
‫אנא תיהנו מהערב המקסים הזה.‬
‫שמישהו יבדוק את החשמל!‬
‫נאדיה! לא!‬
‫זאת אשמתך!‬
‫תסלחי לי, נאדיה.‬
‫תכניס אותי למפעל, מלדיני.‬
‫זה לא קל, אבל נחשוב על משהו.‬
‫משהו לא בסדר. כדאי שנלך עכשיו.‬
‫לא.‬
‫אני לא בא.‬
‫תגיד ליוסרי שיבדוק מה עם חקירת המשטרה.‬
‫מישהו נפגע?‬
‫לא.‬ ‫-והמכונות החדשות?‬
‫כל המפעל הלך.‬
‫היינו צריכים ליצור איתו קשר קודם.‬
‫אולי היינו יכולים להרגיע את המצב.‬
‫אבל הוא היה בווילה.‬
‫הוא היה יכול לגרום לאסון,‬ ‫אבל הוא לא עשה את זה.‬
‫מה עוד אתה רוצה שהוא יעשה?‬
‫יחיא לא רק שרף את המפעל.‬
‫הוא גם הרג את מחפוז, עורך הדין שלי.‬
‫אתה מופתע? כן, הוא הרג אותו!‬
‫ואתה עדיין מגן עליו!‬
‫אני לא. אני מנסה לחשוב בהיגיון.‬
‫לחשוב על מה? החבר שלך רוצח!‬
‫תגיד לי, אתה בצד שלו או שלנו?‬
‫עניתי על השאלה הזאת כבר לפני שנים, עלי.‬
‫תסלח לי, דוד.‬ ‫-בטח, אתה לא מודאג.‬
‫אתה היחיד שאין סיכוי שהוא יפגע בו.‬
‫אני חלק מהמשפחה. כולנו באותה סירה.‬
‫אבל עלי צודק.‬
‫אם הוא יפגע במישהו, זה לא יהיה בך, שריף.‬
‫אבל מה נעשה?‬
‫כדאי להתקשר למשטרה?‬
‫ברור שלא.‬
‫להוסיף עוד שמן למדורה?‬
‫קופת השרצים שסגרתי לפני 15 שנה תיפתח שוב.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫נכון שלפעמים את לא מצליחה לזכור חלום,‬
‫אבל כל הזמן יש לך הבזקים ממנו?‬
‫ואת כבר לא יודעת מה אמיתי ומה לא?‬
‫פשוט…‬
‫לא משנה, די לדבר עליי.‬
‫בבקשה, את יכולה להסביר לי מה קרה?‬
‫איך הילדה ההיא מתה?‬
‫ולמה היחיא הזה עשה את מה שהוא עשה?‬
‫את לא צריכה לחשוב על כל זה.‬
‫תחשבי רק על עצמך.‬
‫ותשמרי על עצמך.‬
‫יודעת מה?‬
‫תזמיני טיסה, ובואי לבקר אותי.‬
‫- יחיא -‬
‫- יחיא מהראן -‬
‫ליילא.‬
‫על מה את מסתכלת?‬
‫אל תתערבי בזה, הבנת?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הוא היה פה אתמול.‬
‫הוא היה יכול לפגוע בכל אחד מאיתנו.‬
‫זה לא שאני סתם לא מבינה.‬ ‫אני לא זוכרת שום דבר עליו או על אחותו.‬
‫אין מה לזכור.‬
‫רק שהיא הייתה החברה של עלי,‬
‫ושהיא טבעה.‬
‫לא.‬
‫בית המשפט קבע שהיא נרצחה.‬
‫מי רצח אותה?‬
‫אחיה.‬
‫אם אנחנו מאמינות לבית המשפט,‬
‫השופטים אמרו שאחיה.‬
‫למה הוא עשה את זה?‬
‫אף אחד לא יודע.‬
‫וזאת לא בעיה שלנו.‬
‫ליילא.‬
‫תחסכי לעצמך כאבי לב.‬
‫אולי תטוסי לבקר את אחותך כמו היא ביקשה?‬
‫ניסיתי להשיג אותך.‬
‫איפה היית?‬
‫אני צריך שתסיים את הסיוט הזה.‬
‫אני אשלם לך כפול מהרגיל.‬
‫למחרת, קיבלתי את התמונה של עורך הדין.‬
‫איך קיבלת אותה?‬
‫היא נשלחה אליי.‬
‫"נשלחה אליך"?‬
‫תראה לי את התמונה שקיבלת.‬
‫הוא פרץ לטלפון שלך.‬
‫וגם התקין מתקן מעקב במכונית.‬
‫אסור לזלזל בו.‬
‫הוא לא לבד.‬
‫לא לבד?‬ ‫-איך הוא נכנס למפעל?‬
‫מי הביא לו את התעודה המזויפת‬ ‫שהוא משתמש בה?‬
‫המצלמות האלה מחוברות לטלפון שלך?‬
‫בוקר טוב, יחיא.‬ ‫-בוקר טוב, פתלה.‬
‫איך היה?‬
‫שילמתי לו עבור שלושה חודשים. הוא שמח מאוד.‬
‫הוא לא שאל שאלות?‬ ‫-איזה? הוא מטומטם!‬
‫וגם אם הוא ישאל, אנחנו סתם שוכרים דירה.‬
‫אנחנו אנשים ישרים.‬
‫אתה רוצה תה?‬ ‫-לא.‬
‫דרך אגב, אחי.‬
‫נראה לי שזה נהיה מוגזם.‬ ‫-מוגזם?‬
‫זאת רק ההתחלה, פתלה.‬
‫חשבת שאנחנו משחקים פה?‬ ‫-זה לא מה שהתכוונתי להגיד.‬
‫חשבתי שניתן מכה או שתיים וזהו.‬
‫אתה יכול לעזוב אם אתה רוצה,‬ ‫אבל זה חייב לקרות עכשיו.‬
‫אתה מעליב אותי, אחי. אני פשוט דואג לך.‬
‫תקשיב, שנינו ביחד בעסק הזה.‬
‫אתה מחכה למישהו?‬
‫נראה שאתה מחכה למישהו.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫אתה עדיין זוכר את הדברים האלה?‬
‫לא את הכול, כמובן.‬
‫יש דברים שאסור לשכוח.‬
‫מה אתה אומר, פתלה?‬
‫אתה איתי?‬
‫או…?‬
‫- ג'י-פי-אס -‬
‫מתקן מעקב.‬
‫המאבטחים מצאו אותו במכונית שלך.‬
‫יחיא התקין אותו.‬
‫אני רוצה שתישאר בבית. אל תצא.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני כלוא פה?‬
‫רק לכמה ימים.‬ ‫-מה עם העבודה?‬
‫הבטיחות שלך יותר חשובה לי מהעבודה.‬
‫אבא, המשקיע שוקל מחדש את השותפות,‬
‫בגלל מה שקרה.‬
‫בבקשה, תקשיב לי ואל תצא מהבית.‬
‫אני לא פחדן. אני לא אתחבא.‬
‫- אלמנה שחורה:‬ ‫עלי לא היה מי שהרג את נאדיה -‬
‫- יחיא:‬ ‫מי את? -‬
‫- הוא לא הרג את נאדיה.‬ ‫הוא רצה להתחתן איתה. התשובה במקום אחר. -‬
‫- יחיא:‬ ‫מי? -‬
‫- אלמנה שחורה לא מחוברת -‬
‫קדימה, סלאח!‬
‫תמסור לצד השני! מהר!‬
‫תפסיק, אתה עושה לנו נאחס!‬
‫יש עוד זמן!‬
‫- התובע: יאסין עז א-דין מטוואלי -‬
‫- אפוטרופסות -‬
‫נו, באמת.‬
‫היי, חבר.‬ ‫-מה?‬
‫אני יכול להשתמש בטלפון שלך? שלי מת.‬
‫אין בעיה, גבר. בבקשה.‬
‫לעדכן את האישה על המשחק.‬ ‫-בטח.‬
‫היי, אישה, סלאח פספס.‬
‫לא, אחי, סלאח לא מפספס אף פעם.‬
‫פתח את הקישור.‬
‫אל תשכח למחוק את ההודעה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תשלחי לי ווטסאפ למספר הזה, ואני אבוא.‬
‫ביי.‬
‫תודה, חבר. תבורך.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫המצלמות במפעל נותקו לפני השריפה.‬
‫אנחנו צריכים שתעזור לנו קצת.‬
‫זאת אומרת, אולי יש מישהו‬ ‫שאתה חושד בו שעשה את זה.‬
‫לא.‬
‫אולי אחד מהאנשים שעובדים איתך פה?‬
‫מה זה? עלי!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫לעבודה.‬ ‫-לעבודה?‬
‫אתה מתנהג כאילו שאף אחד‬ ‫לא מאיים עלינו או רוצה להרוג אותך.‬
‫במצב שאנחנו נמצאים בו,‬ ‫אתה לא יכול לצאת מהבית.‬
‫למה לא?‬
‫מה הבעיה?‬
‫אתם חושבים שאני פחדן?‬ ‫-ברור שלא!‬
‫אז אתם חושבים שאני פחדן,‬
‫שלא יכול לעשות שום דבר חוץ מלהתחבא.‬
‫בדיוק כמו אז.‬
‫כששלחתם אותי לחו"ל.‬
‫כדי להתחבא שם.‬
‫וכשחזרתי…‬
‫במשך 15 שנה עשיתי מה שאמרו לי.‬
‫עד שהפכתי לכישלון מוחלט.‬
‫אני מצטער.‬
‫נמאס לי.‬
‫זה נגמר עכשיו.‬
‫גמאל, קח אותי לארבע העונות, ומשם למפעל.‬
‫כן, מר עלי.‬
‫היי, שריף.‬
‫וואו!‬
‫איזו הפתעה נחמדה!‬
‫הייתי בסביבה, אז חשבתי להגיד שלום.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-בסדר. ומה איתך?‬
‫הכול טוב. נו?‬ ‫את יוצאת בקרוב להרפתקאות חדשות?‬
‫טוב, אולי בקיץ.‬
‫נולדת למשפחה הלא נכונה.‬ ‫-זה מה שיש.‬
‫אז מה את רוצה לשתות?‬
‫אהה…‬
‫שום דבר.‬
‫שריף, אתה…‬
‫הכרת את יחיא כשהיית קטן?‬
‫יחיא?‬
‫למה?‬
‫למה את שואלת?‬
‫לא הייתם חברים?‬
‫מה את רוצה, ליילא?‬
‫מה אתם מסתירים, שריף?‬
‫מי זה "אתם"?‬
‫כולכם. כל המשפחה.‬
‫אני לא יודע כלום.‬ ‫אני אפילו לא מבין מה את שואלת.‬
‫אה, באמת?‬
‫אתה יודע, שריף.‬
‫אתה יודע, כי הוא היה חבר שלך.‬
‫ובדיוק כמו שהוא כתב‬ ‫על התמונות שלכם "חברים לנצח",‬
‫הוא כתב על התמונה עם אחותו "ביחד לנצח".‬
‫אתה מנסה להגיד לי‬ ‫שהוא הרג אותה שבוע אחר כך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫נניח שהוא באמת הרג אותה.‬
‫למה?‬
‫אני לא יודע. תשאלי אותו.‬
‫למה הוא היה ביום ההולדת שלי?‬
‫תקשיב לי, שריף.‬
‫אני לא מבינה ולא זוכרת כלום,‬ ‫ואתם כולכם משקרים.‬
‫לא משנה מה תגיד לי,‬ ‫אני אשמור את זה בסוד. אני מבטיחה.‬
‫אתה יודע שיש לי מילה.‬
‫מי מהמשפחה שלי עשה את זה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אם אתה לא יודע, אז מי יודע?‬
‫היינו חברים.‬
‫אבל לא שמעתי ממנו 15 שנה.‬
‫עד המסיבה.‬
‫ואני לא מבין מה את מחפשת, או למה.‬
‫אני יודע רק שאת שואלת את האיש הלא נכון.‬
‫באמת?‬
‫בסדר.‬
‫אלה העובדים החדשים?‬
‫אני רוצה לפגוש אותם.‬
‫אני לא יודעת אם אתה שומע אותי או רק רואה.‬
‫אני רוצה לפגוש אותך.‬
‫אני יודעת מי הרג את נאדיה.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫- אני יודעת מי הרג את נאדיה -‬
‫- מועדון החתירה של הקבלנים הערבים -‬
‫- אין אות -‬
‫עלי.‬
‫בוא נלך להגיד לו שלום.‬
‫ברוך הבא.‬
‫תודה.‬
‫למה אתה פה?‬
‫אי אפשר לתת ליחצ"ן לטפל בזה.‬ ‫הייתי צריך לדאוג לזה, לא?‬
‫לא הסכמנו שתישאר בבית עד שהבלגן ייגמר?‬
‫כן, הסכמנו.‬
‫אבל הוא בא לבדוק מה עם ההשקעה שלו.‬
‫מה הוא היה חושב אם לא הייתי פה?‬
‫דרך אגב, אבא.‬ ‫כדי לספק לנו את המכונות החדשות,‬
‫החלק שלו חייב להיות‬ ‫חמישים אחוז. הוא מתעקש.‬
‫אני לא מסכים.‬
‫עדיין?‬
‫טוב, עדיף שנדבר על זה אחר כך, לא?‬
‫קודם אני אעשה לו סיור במפעל.‬
‫אבל הייתי מעדיף להראות לו את המפעל שנשרף.‬
‫בוא נלך, מר מייקל. בוא.‬
‫מי הרג את נאדיה? אמרת שאת יודעת.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל אני יודעת שזה לא אתה.‬
‫אני מאמינה שלא הרגת אותה.‬
‫רצית שניפגש כדי לספר לי שלא הרגתי אותה?‬
‫את חושבת שזה משחק?‬
‫לא. רציתי שניפגש כי גם אני רוצה לדעת.‬
‫מה את רוצה לדעת?‬
‫מה קרה.‬
‫מי הרג אותה.‬
‫את שלחת לי הודעות בפייסבוק?‬
‫פייסבוק?‬
‫את רוצה לדעת מה קרה?‬
‫תשאלי את אבא שלך,‬
‫את אמא שלך,‬
‫ואת אחיך.‬
‫תשאלי אותם.‬
‫שלום, בוס.‬
‫תיכנס, חביבי.‬
‫כן, בוס.‬
‫קוראים לך סלאח מלדיני?‬ ‫-כן, בוס.‬
‫למה קוראים לך "מלדיני"?‬
‫השם הזה לא באמת קשור אליי,‬
‫זה התחיל בשכונה שלי,‬ ‫כשהייתי ילד, ונשאר מאז.‬
‫טוב, שב, מלדיני.‬
‫כן, בוס.‬
‫קח.‬
‫תודה רבה, בוס.‬
‫תגיד לי,‬
‫איפה היית בלילה שבו המפעל נשרף?‬
‫הייתי… בבית, בוס.‬
‫אמא שלך יודעת?‬
‫מה הקשר לאמא שלי, בוס?‬
‫היא אמרה שלא היית בבית.‬ ‫-שאלת אותה?‬
‫מה קרה?‬
‫כלום, בוס…‬
‫אבל אני זוכר שהייתי בבית.‬
‫לא יודע, בוס. אולי התבלבלתי בתאריך.‬
‫אולי הייתי עם חברים שלי בבית הקפה.‬
‫לא היית באזור המפעל?‬ ‫-לא, בחיי.‬
‫בסדר, מלדיני.‬
‫בשביל אחותך הקטנה.‬
‫תודה רבה, בוס.‬ ‫-מה?‬
‫תודה רבה.‬
‫אני יכול ללכת?‬
‫יש לך פנצ'ר בגלגל האחורי!‬
‫מה קרה?‬ ‫-יש בעיה בגלגל האחורי.‬
‫אני אעצור בצד ואבדוק.‬
‫בסדר, אבל מהר.‬
‫רק רגע.‬
‫אני אזדרז.‬
‫בסדר.‬
‫הכול בסדר, למרבה המזל. תודה…‬
‫מה נשמע, עלי?‬
‫קדימה.‬
‫עצור פה.‬
‫תסתובב.‬
‫תסתובב!‬
‫לא רציתי שהיא תמות, יחיא.‬
‫בחיים לא רציתי שניפרד.‬
‫ולא רציתי שתעבור את מה שעברת.‬
‫אתה שקרן.‬
‫אתה שקרן ופחדן, עלי.‬
‫הפלת את האחריות על בחורה‬ ‫ששכבת איתה. וזה לא הכול.‬
‫החלטת להיפטר ממנה…‬
‫ומהתינוק שהיה בבטן שלה.‬
‫אתה מנסה להרוג גם אותי, פחדן?‬ ‫-לא הרגתי את נאדיה!‬
‫אל תהיה טיפש. תקשיב לי!‬
‫זאת הייתה טעות,‬
‫ששילמתי עליה כל יום בחיים שלי!‬
‫המוות שלה לא היה טעות, ממזר. נאדיה נרצחה!‬
‫היא נרצחה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מישהו ממש רצה שהיא תמות?‬
‫אתה צוחק עליי…‬
‫כן, עלי. מישהו רצה שהיא תמות.‬
‫אתה מצפה ממני להאמין שלא רק שלא הרגת אותה,‬
‫גם לא ידעת עד עכשיו?‬
‫לא ידעתי.‬
‫איך יכולתי להרוג אותה,‬ ‫אם הייתי אחראי על כולכם?‬
‫האחריות שאבא שלך שילם לי‬ ‫מיליון כדי שאקח על עצמי?‬
‫די, עלי. די.‬
‫תפסיק, בבקשה.‬
‫כל החיים פחדתי להסתכל על עצמי במראה.‬
‫כי חשבתי שהיא מתה בגללי.‬
‫ואתה אומר לי שאני הרגתי אותה?‬
‫זה מסתדר. בן שגרם לאבא שלו למות מרוב צער‬
‫יכול להרוג את הילד שלו ואת אמא של הילד.‬
‫אבא שלי?‬
‫מה? אבא שלי…?‬
‫הדבר היחיד שאני יודע בוודאות‬
‫הוא שלא הייתי עושה דבר כזה‬ ‫לאישה היחידה שאהבתי בחיים.‬
‫כשנאדיה אמרה לי שהיא בהיריון,‬ ‫הצעתי לה להתחתן.‬
‫הצעתי לה נישואים, והיא הסכימה!‬
‫שריף! בוא איתי. אני צריך עזרה.‬
‫שריף היה שם! הוא צילם!‬
‫הייתי הורג אותה אחרי כל זה?‬
‫אם אתה חושב שעשיתי את זה אז,‬
‫עכשיו יהיה לי הרבה יותר קל.‬
‫אז מי הרג את נאדיה, עלי?‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬