-Jeg deler ut. -Sett i gang.
-Det blir jo deg hver gang. -Det går bra. Kom an.
Jeg er etterforskeren, folkens.
-Så det er over for oss? -Yehia er etterforsker. Vi er døde.
-Fortapte. -Håper ikke det.
-Ærlig talt, folkens… -Si det, da.
-Jeg mistenker Mona. -Hva for noe?
-Gjør du meg til syndebukk? -Nei, jeg…
Sønnen min får ikke gifte seg med henne. Han er fortsatt bare et barn.
Hvorfor bære byrden av farskap for tidlig?
Hvorfor skal han gifte seg og få barn bare fordi de moret seg litt?
Hvordan vet jeg at hun ikke lyver?
Hvordan vet jeg at barnet er hans?
Hvorfor svarer du ikke? Hva kan være viktigere enn det?
Du tenker å forlate oss.
Så hvorfor uroer du deg over hvem han gifter seg med eller blir far til?
Ikke tenk på det. Vi finner ut av det.
Kutt ut. Det som foregår mellom oss, har ingenting med barna mine å gjøre.
Jeg er moren deres, enten jeg blir her eller ei.
Nei. Å bli er noe annet enn å ikke bli.
Du kan ikke bare ta alt og more deg og fortsatt få styre barnas liv.
Straffer du meg for at jeg vil skille meg?
Ja.
Jeg tar meg av det.
NADIA SOMMEREN 2007
Ja, mamma?
Ro deg ned, det går bra med meg. Jeg er på vei til deg nå.
Ok.
-Hvorfor sendte dere meg utenlands? -Hva?
Hvorfor sendte dere meg utenlands etter at Nadia ble drept?
Hva mener du med "hvorfor"? Husker du ikke tilstanden du var i?
Hva skulle jeg gjøre som mor?
Jeg måtte beskytte deg, Ali. Få deg vekk derfra.
Eller sendte dere meg vekk så jeg ikke skulle finne ut at hun ble drept?
Det visste vi ikke, Ali.
Så hvem visste det?
Vi fant det ut under rettssaken.
Og da dere fant det ut…
…fant dere morderen?
Hvor har du vært, Layla? Jeg ble bekymret for deg.
-Jeg lovte å komme. Hva er det med deg? -Yehia prøvde å drepe broren din i dag.
Hva?
I det øyeblikket ville det ha vært lett å drepe ham.
Hvorfor lot du være?
Jeg vet ikke.
Kanskje fordi han ikke fortjener å dø.
Eller kanskje fordi jeg i så mange år hadde skyldfølelse for søsterens død.
Jeg ville ikke ha hans død på samvittigheten òg.
VARSEL
JEG SA JO AT ALI IKKE DREPTE NADIA
DU STRAFFER USKYLDIGE, OG DEN SOM DREPTE SØSTEREN DIN, VIL SLIPPE UNNA IGJEN
Om det ikke var Ali, hvem var det da?
JEG VET HVEM SOM IKKE GJORDE DET, MEN IKKE HVEM SOM GJORDE DET
Nok gåter. Hvem var det?
Yassin?
Sawsan?
Mona?
Sherif?
YASSIN? SAWSAN? MONA? SHERIF?
Vet du hvorfor du er her?
Jeg spør bare én gang. Har du gjort noe galt?
Jeg har aldri gjort noe galt, jeg sverger.
Jeg er bare en fattig fyr, sir. Jeg passer mine egne saker.
-Jeg liker ærlighet. -Gud velsigne deg!
-Jeg kan ikke takke deg nok… -Vent litt.
Men jeg hater lyving.
Jeg kan se deg. Åpne.
Hva vil du?
Jeg reddet deg etter at du kollapset. Jeg kunne ha fortalt dem hvor du var.
Hva har du gjort mot deg selv? Vi må rense såret ditt.
Flaks at kulen gikk gjennom deg.
Ellers kunne jeg ikke ha hjulpet. Da ville du ha trengt et sykehus.
-Men du er ikke lege. -Betyr det at du har et alternativ?
Ikke vær redd, jeg vet hva jeg gjør.
-Hvordan fant du meg? -Fra madrassen.
Du mistet kvitteringen. Adressen din sto på den.
Hvorfor gjorde du alt det?
Jeg sa det, men du trodde meg ikke. Jeg vil vite sannheten.
Jeg har jo allerede sagt det. Vil du vite sannheten, spør familien din.
De svarer meg ikke.
Ja, særlig!
Yehia, jeg tror deg. Jeg vet du var uskyldig.
Jeg vet dette er veldig rart. Jeg forstår det ikke selv.
Men jeg har følt meg trukket til deg siden festen.
Og siden da har jeg vært fiksert på Nadias død.
-Det var drap. -Eller noe annet.
Det var drap. Du var for ung til å huske det.
Nei, jeg husker det bare ikke. Hele den tiden er uklar, og ingenting gir mening.
Ifølge terapeuten min skyldes det traumet. Fordi jeg var knyttet til henne, og…
Jeg så henne dø.
Og at sinnene våre tidvis blokkerer minner vi ikke takler.
Men det er ikke problemet. Jeg husker det, men samtidig ikke.
Jeg kan føle det, men forstår det ikke helt.
Skjønner du?
Kanskje bare du kan hjelpe meg.
Hvorfor jeg?
Alle andre vil glemme og få oss til å glemme. Bare vi søker sannheten.
-Vi kan hjelpe hverandre på én betingelse. -Har du betingelser også?
Ikke skad familien min.
Seriøst?
Hvordan skal jeg få rettferdighet da? Skal du legge inn et godt ord for meg?
Nadia får det bare om vi avdekker sannheten.
-Så varsler vi politiet. -Hva?
Og jeg vitner.
-Broren din prøvde å drepe meg. -Han lot være, og du ville drepe ham.
Så snilt. Familien din er jo så god. Hvorfor ikke be om deres versjon?
-Jeg er ikke familien min. -Nei, du er bare et barn.
Faren din leide ham for å drepe meg.
Faren min vil beskytte oss! Han skader deg bare om du skader oss.
Dra hjem, Layla. Dette funker bare i tegnefilmer og komedier.
Dra og glem at vi møttes.
-Vil du ta hevn, kan ingenting stoppe deg. -Sant.
Men hvis du vil ha sannheten, er jeg den eneste som vil hjelpe.
Finn ut hva du vil gjøre. Du vet hvor du finner meg.
Vent!
Layla, hvor er du?
-Jeg ser deg ikke. -Bak deg.
Ok, Layla. Hva er det du vil?
Står til, Sherif?
-Lille søtnos. -Hva? Kan du gjenta det?
-Turisme eller terapi, søta? -Snakk engelsk, takk.
-Da blir det terapi. -Jeg forstår deg ikke.
-Du må dekke meg. -Ok. Ring meg når du vet mer.
Jeg er rett bak deg.
La oss gå en tur rundt i Saqqara. Drikke litt alkohol.
Beklager.
Hvor er kassettene, Sherif?
Hvilke kassetter?
Videokassettene fra reisen til filmen din.
Hvorfor tenker du på dem?
De kan vise meg hva som hendte med Nadia.
Dessverre er de kassettene borte.
Hva? Hvorfor skulle jeg beholde dem i 15 år?
Du beholdt alt før. Særlig det du filmet.
Er dette vanlige kassetter?
Ikke bare ditt liv ble ødelagt, Yehia.
Men du ville ikke…
Jeg ville ikke ha noen minner om oss to eller Nadia. Husker du hvorfor jeg filmet?
-For å søke på filmskolen. Bli regissør. -Jeg lot være på grunn av hendelsen.
Lenge kunne jeg ikke se på dem, ikke engang holde kameraet.
Alt jeg husket, var deg, det som skjedde da, og Nadia.
Jeg satt fast, og livet gikk meg forbi.
Og nå spør du om kassettene?
Tenk at jeg fant deg med dem.
Du hygger deg med de som sendte meg i fengsel.
Hva klandrer du meg for? Hva prøver du å gi meg skylden for?
Jeg forlot deg ikke.
Jeg var imot det du gjorde, hele veien til statsadvokatens kontor. Du valgte dette.
Det skulle ta ett år, Sherif. Ikke femten.
Ett år eller femten, du solgte deg billig.
Og hva solgte du deg for?
Hva?
Har du sett hva du har blitt? Øynene dine er livløse.
Hva med deg? Trodde du noen gang at du skulle drepe?
Hvem skulle trodd det?
Fengsel. Det forandrer folk.
Det gjør livet også, Yehia. Det forandrer folk.
Gjør som du vil.
Men ikke bland inn andre.
Layla er bare et barn. Hun kan ikke være involvert.
Jeg må dra hjem til datteren min.
Skulle gjerne latt deg møte henne.
Hun ville ha elsket deg.
-Kom an. -Hva gjør du?
-Jeg blir ikke med deg. -Forstår du hva du driver med?
-Ba du meg ikke spørre ham? -Ikke sånn.
-Det er som det er. -Layla.
Dette er ingen spøk. Ikke en av dine sprø eskapader.
Jeg vet det.
-Så det er ingen videoer? -Ifølge ham.
-Tror du på ham? -Gjør du?
-Jeg vet ikke. -Kom.
Vent.
Bare hyggelig.
Elsker deg.
Det gir mening. At sønnen til en som forårsaket sin egen fars død av sorg,
ville drepe sitt eget barn og barnets mor!
Nadia!
NADIA!
Vet du hva som hendte mellom onkelen og bestefaren din?
Mener du faren til onkelen min? Var det derfor du ville møtes?
Hvordan døde bestefaren din?
Hva er det, Ali?
Alle dør jo til slutt. Hva snakker du om?
Det er bare småprat, Sherif.
Kanskje du vet noe.
Tror du onkelen din hadde noe å gjøre med din bestefars død?
Er du gal, eller har du gått fra vettet?
Fylte Yehia hodet ditt med dette tøvet?
Yehia…
Du må klare tankene etter det som skjedde.
Jeg vil vite hvem som gjorde dette mot Nadia og hvorfor.
La oss tenke gjennom dette.
Dette er tull, Yehia.
Vi aner ikke om han er død eller levende, og du bryr deg visst ikke.
Jeg sa jeg har mine metoder, og jeg prøver…
Vi vet ikke om guttungen er død, og du prøver fortsatt å finne det ut?
Hør her, Yehia. Da det handlet om deg, støttet vi deg.
Men du prøver å etterforske ennå! Guttungen må hjem til moren sin i kveld!
Ellers drar jeg til dem selv og får ham tilbake for enhver pris! Dermed basta!
Maldini!
Gjett hvem!
Har du en overraskelse til meg?
Ta-da!
Onkel?
-Hva gjør du med bestefar? -Vi leker.
Er du ferdig med å skremme ham? Ok, gå til moren din.
Ok.
Står til, onkel?
Jeg visste ikke at du kom.
Hva er det, onkel?
Møtte du Yehia?
-Tar du hans parti over familien din? -Nei. Jeg hjalp ham ikke.
Hvor er han nå?
Jeg vet ikke.
-Vet du ikke? -Nei.
Jeg vet ingenting! Kan dere la meg være i fred?
"Dere"? Hvem er "dere"?
Assosierer du familien din med den morderen?
Hjelper du ham å drepe en av oss?
Jeg hjalp ham ikke. Jeg møtte ham én gang, og han kom til meg.
Jeg vet ingenting. I stedet for å komme til meg, spør:
"Hva gjorde vi mot ham?"
Hva ville han ha?
Kassettene.
Videoene jeg spilte inn på turen den gangen.
Ga du dem til ham?
-Nei. -Hvor er kassettene?
De ble brent.
Jeg brente dem etter det som skjedde. Var det noe mer?
Hvorfor kom du ikke rett til meg? Ventet du på noe?
Jeg venter ikke på noe. Og jeg vil ikke si noe til deg eller ham.
Dere må bare la meg være i fred.
"Dere"?
Assosierer du familien din med den morderen igjen?
Familien som gjorde deg til en som er verdt noe?
Jeg vil ikke se deg igjen.
Tøm skrivebordet ditt i morgen tidlig.
Hvordan føler du deg nå?
Ser du ikke det?
-Det går bra, herr Yehia. -Fortell meg hva som skjedde.
Det som skjedde, er det jeg sa til mester Fatla.
-Jeg kjørte skuter, intetanende… -Vent.
Fortsett.
Jeg kjørte intetanende, og plutselig ble jeg angrepet.
Brått hadde jeg bind for øynene.
Jeg ante ikke hvor jeg var eller hva som foregikk.
Og etter det?
Ingenting, herr Yehia. En blodtørstig herre skambanket meg
til jeg ga ham verkstedets beliggenhet.
-Tilgi meg, sjef. Han drepte meg nesten. -Ta det med ro, gutt.
Det går bra. Mot handler ikke om å dø forgjeves.
Så han bare lot deg gå etter at du ga ham beliggenheten?
Ja, herr Yehia. Han bare lot meg gå. Han sa jeg var ubrukelig for ham.
-Jeg er visst ubrukelig. Jeg drar hjem nå. -Nei, det gjør du ikke.
Du blir her i kveld. Jeg skal si til moren og søsteren din at du har det bra, ok?
-Som du vil, sjef. -Kom igjen.
Ta en dusj og frisk deg opp. Du stinker.
Unnskyld meg.
Ser du ikke hvordan han ser ut, Yehia? Og du forhører ham?
Fyren som tok ham, lar ingen gå gratis.
-Tviler du på lojaliteten hans? -Jeg er bekymret. For ham.
Du tviler på lojaliteten hans, og på min.
Hør her, kompis. Dette ender her. Heretter er du alene.
-Fatla, vi er som brødre. -Det er over!
Greit.
Sherif møtte Yehia.
Du hadde rett i å mistenke at han hjalp ham.
Nei.
Han hjalp ham ikke.
Da ville ting vært annerledes.
Jeg skjønner ikke hvorfor du lot ham leve.
Fordi det er vanskelig å drepe. Eller hva?
Ja.
Men du forsvarte deg selv. Det ville ikke ha vært drap.
Hva ville det ha vært?
Selvforsvar.
Akkurat som dyr. De flekker tenner når de er redde.
Sjakkmatt.
Pappa.
Har du drept noen før?
-God natt. -Men vi er jo ikke ferdige.
Nadia!
Tilgi meg, Nadia.
-Tror du på ham? -Gjør du?
Hva gjør du?
Hva er det? Går det bra?
-Hvorfor gråter du? -Av ingen spesiell grunn.
Fortell, Nadia. Kanskje jeg kan hjelpe.
Den skitne familien er årsaken til alle mine problemer.
De nærmer seg meg fra alle kanter.
De slår seg sammen mot meg. Jeg er rådvill.
Kan du roe deg ned?
Ikke vær redd.
Bare si hva de gjorde mot deg.
-Har du gått fra vettet? Hva gjør du? -Nadia, jeg elsker deg høyt.
Jeg trodde du glemte det da jeg traff Ali!
Jeg ville aldri glemme deg.
Kjærligheten min vokser av å se deg med Ali.
Så ekkelt! Vet du hva Ali eller Yehia kan finne på om de oppdager det?
Du fornærmet jo Ali og familien hans.
-Det er din familie òg. Er alle så skitne? -Nadia!
Hvis du plager meg igjen, skal jeg fortelle alle om din skamfulle oppførsel!
SOMMEREN 2007
Tekst: Rune Kinn Anjum