-Jag ger. -Visst.
Varför alltid du?
-Ingen aning. -Okej, kom igen.
Okej, jag är detektiven.
Är det kört för oss då?
Yehia är detektiven. Vi är rökta.
-Vi är körda. -Hoppas inte det.
-Ärligt talat… -Säg det.
Jag misstänker Mona.
Ursäkta?
-Använder du mig som syndabock? -Nej, jag…
Min son ska inte gifta sig med henne. Han är fortfarande ett barn.
Varför ska han behöva bli pappa så tidigt?
Varför ska han gifta sig och ha barn för att de strulade och hon blev gravid?
Hur vet jag att hon inte ljuger?
Hur vet jag att barnet ens är hans?
Varför svarar du inte?
Vad kan vara viktigare?
Planerar du inte att lämna oss?
Varför oroar du dig då om vem han gifter sig med
eller vem han blir pappa till?
Oroa dig inte. Vi löser det.
Lägg av. Det som händer mellan oss har inte med mina barn att göra.
Jag är deras mamma vare sig jag stannar eller inte.
Nej.
Det är skillnad om du inte stannar.
Du kan inte bara ta allt och roa dig och ändå styra barnens liv.
Straffar du mig för att jag vill skiljas?
Ja.
Jag tar hand om det.
Ja, mamma?
Lugn. Jag är okej.
Jag är på väg till dig nu.
Okej.
Varför skickade ni mig utomlands efter händelsen?
Va?
Varför skickade ni mig utomlands efter att Nadia mördades?
Vad menar du med "varför"? Minns du inte vilket tillstånd du var i?
Vad skulle jag som mor göra?
Jag ville skydda dig, Ali. Jag ville få dig därifrån.
Eller skickade ni iväg mig så jag inte skulle få veta att hon blev mördad?
Ali, vi visste inte det.
Vem visste då?
Vi fick reda på det under rättegången.
Och när ni fick veta det, fick ni reda på vem som dödade henne?
Var har du varit, Layla? Jag har varit orolig.
Jag sa att jag skulle komma, mamma. Vad är det med dig?
Yehia försökte döda din bror idag.
Va?
I det ögonblicket hade det varit lätt att döda honom.
Varför gjorde du inte det?
Jag vet inte.
Kanske för att han inte förtjänar att dö.
Eller kanske för att jag i så många år
har känt skuld för hans systers död.
Jag ville inte känna skuld för hans död också.
MESSENGER NOTIFIKATION
BLACK WIDOW: JAG SA JU ATT ALI INTE DÖDADE NADIA
DU BESTRAFFAR OSKYLDIGA
OCH DIN SYSTERS MÖRDARE KOMMER UNDAN IGEN
Om det inte var Ali,
vem var det då?
JAG VET VILKA SOM INTE GJORDE DET
MEN JAG VET INTE VEM SOM GJORDE DET
Nog med gåtor.
Vem var det?
Yassin?
Sawsan?
Mona?
Sherif?
YASSIN? SAWAN? MONA? SHERIF?
Vet du varför du är här?
Jag frågar bara en gång.
Har du gjort nåt dåligt?
Jag svär vid Gud, jag har aldrig gjort nåt fel i hela mitt liv.
Jag är bara en fattiglapp.
Jag sköter bara mitt.
-Jag gillar ärlighet. -Gud välsigne dig!
-Jag kan inte tacka dig nog… -Nej, vänta.
Men jag avskyr lögner.
Jag ser dig. Öppna.
Vad vill du?
Jag räddade dig när du kollapsade igår.
Jag kunde ha berättat för dem var du var om jag ville.
Vad har du gjort? Vi måste rengöra ditt sår.
Tur att kulan gick igenom dig.
Annars hade jag inte kunnat hjälpa till. Du hade behövt ett sjukhus.
Men du är ingen läkare.
Har du nåt alternativ?
Oroa dig inte. Jag vet vad jag gör.
-Hur hittade du mig? -Via madrassen.
Du tappade kvittot och där stod din adress.
Varför gjorde du allt det här?
Jag sa det, men du trodde mig inte. Jag vill veta sanningen.
Jag har redan sagt det.
Om du vill veta sanningen, prata med din familj.
-Fråga dem. -De svarar inte.
Där ser du.
Yehia, jag tror dig. Jag vet att du var oskyldig.
Jag vet att det här är konstigt. Jag förstår det inte själv.
Men jag drogs till dig ända sen festen.
Sen dess har jag varit fixerad av tiden när Nadia omkom.
-Mördades. -Kanske. Jag vet inte.
Hon mördades. Du var för ung för att minnas.
Nej, jag minns bara inte.
Hela den tiden känns suddig, och inget verkar rimligt.
Min terapeut säger att det beror på traumat.
För att jag var fäst vid henne, och…
…jag såg henne dö.
Och att våra hjärnor ibland raderar minnen vi som vi inte kan hantera.
Men det är inte problemet.
Jag minns på sätt och vis, men ändå inte. Jag…
Jag känner det, men… jag kan inte riktigt greppa det..
Förstår du?
-Du kanske är den enda som kan hjälpa mig. -Varför jag?
Andra vill glömma och få oss att glömma.
Bara du och jag vill minnas och veta sanningen.
Vi kan hjälpa varandra på ett villkor.
Har du villkor?
Såra inte min familj.
Seriöst?
Och hur ska jag skipa rättvisa? Ska du lägga in ett gott ord för mig?
Om Nadia ska få rättvisa kommer sanningen främst.
-Sen underrättar vi polisen. -Va?
-Jag vittnar. -Din bror försökte döda mig.
Men det gjorde han inte. Du ville döda honom. Och här är jag.
Så snällt av honom.
Ni som är en så hjälpsam familj, varför inte höra deras sida av historien?
-Jag är inte min familj. -Nej, du är bara en unge.
Din far anlitade honom för att döda mig.
Min pappa vill skydda oss! Han skadar dig inte om du inte skadar oss.
Gå hem, Layla.
Det här funkar bara i serietidningar. Gå hem och glöm att vi träffades.
-Om du vill hämnas kan inget stoppa dig. -Sant.
Men om du vill veta sanningen är jag den som vill hjälpa till.
Fundera på vad du vill. Du vet var jag finns.
Vänta.
Layla, var är du?
-Jag ser dig inte. -Bakom dig.
Så, Layla…
Vad ville du?
Hur har du haft det, Sherif?
Sötnos.
Va? Kan du upprepa det?
-Säg mig, sötnos, turism eller terapi? -Prata engelska.
Terapi alltså.
Förlåt, jag förstår inte.
Du måste täcka mig.
Okej, ring när du vet mer.
Jag har din rygg.
Vi tar en promenad runt Sakkara. Vi kan ta några öl.
Ursäkta mig…
Var är banden, Sherif?
Vilka band?
Videobanden du spelade in på resan för din film.
-Vad fick dig att tänka på dem? -De kan ge ledtrådar beträffande Nadia.
Tyvärr,
banden är borta.
Varför skulle jag spara dem i 15 år?
Du sparade alltid allt.
-Särskilt det du filmade. -Är det här vilka band som helst?
Det var inte bara ditt liv som förstördes.
Du skulle ändå inte…
Jag ville inte bli påmind om Nadia eller ens mig själv.
Minns du varför jag filmade?
För att söka till filmskolan.
-För att bli regissör. -Men incidenten kom i vägen.
Jag kunde inte se på dem eller hålla en kamera på månader.
Jag mindes bara dig och vad som hände då.
Och Nadia.
Jag var paralyserad.
Och livet gick mig förbi.
Och nu är du här och ber om banden?
Jag trodde aldrig att du skulle umgås med dem.
Med de som satte mig i fängelset.
Vad anklagar du mig för? Vad beskyller ni mig för nu?
Jag övergav dig inte.
Jag motsatte mig det du gjorde.
Hela vägen till åklagarkontoret.
-Du valde det här. -Det skulle vara ett år, Sherif.
Inte femton.
Ett år eller femton,
du sålde dig för billigt.
Och vad sålde du dig för, Sherif?
Har du sett vad du har blivit?
Dina ögon är livlösa.
Och du då?
Såg du dig själv döda?
Vem hade kunnat ana?
Fängelset…
Det förändrar folk.
Det gör livet också, Yehia.
Det förändrar folk.
Gör vad du vill.
Men blanda inte in andra.
Layla är bara en unge. Hon får inte bli inblandad.
Jag måste gå hem till min dotter.
Jag önskar att du kunde träffa henne.
Hon hade tyckt om dig.
-Vi går. -Vad gör du?
Jag följer inte med.
Inser du vad du gör?
-Sa du inte åt mig att fråga honom? -Inte så här.
Tja, det är som det är.
Layla.
Det här är inte ett av dina galna upptåg.
Jag vet.
-Så det finns inga videoband? -Inte enligt honom.
Tror du honom?
Gör du?
Jag vet inte.
Kom.
Vänta.
Varsågod.
Jag älskar dig.
Det är logiskt.
Sonen till en far, som orsakade att sin far dog av sorg,
dödade sitt eget barn och hans barns mor!
Nadia!
NADIA!
Vet du vad som hände mellan din morbror och morfar?
Min morfar? Var det därför du ville träffas?
Hur dog din morfar?
Vad menar du, Ali?
Alla dör till slut.
Vad pratar du om?
Jag bara småpratar, Sherif.
Du kanske vet nåt.
Tror du att din morbror… hade nåt med hans död att göra?
Har du blivit galen?
Har Yehia itutat dig den här smörjan?
Yehia…
Du måste rensa tankarna efter allt som hände.
Jag vill veta vem som gjorde det här mot Nadia
och varför.
Låt oss tänka igenom det här.
Det här är nonsens, Yehia.
Vi vet inte om vår man lever, och du verkar inte bry dig.
Jag har mina metoder, och jag försöker…
Vi vet inte om grabben är död eller ej, och du försöker lista ut saker?
Lyssna, Yehia.
När det handlade om dig så stöttade vi dig.
Och du försöker fortfarande utreda saker!
Grabben måste hem till sin mamma ikväll!
Annars svär jag på att själv gå dit till dem
och ta tillbaka honom till varje pris! Slutdiskuterat!
Maldini?
Maldini!
Gissa vem?
Har du en överraskning?
Ta-da!
Morbror?
-Vad gör du med morfar? -Vi leker.
Har du skrämt honom tillräckligt? Okej, gå till din mamma.
Okej.
Hur mår du, morbror?
Jag visste inte att du skulle komma.
Vad står på?
Har du träffat Yehia?
-Tar du hans sida framför din familjs? -Nej. Jag hjälpte honom inte.
-Var är han nu? -Jag vet inte.
-Du vet inte? -Nej.
Jag vet ingenting. Kan ni alla lämna mig ifred?
Vilka är "ni alla"?
Förknippar du din familj med mördaren?
Hjälper du honom att döda oss?
Jag hjälpte honom inte. Han uppsökte mig en gång.
Jag vet ingenting. Istället för att ifrågasätta mig…
Fråga er själva vad ni gjorde mot honom.
Vad ville han ha?
Han ville ha banden.
Videobanden jag spelade in under resan.
Fick han dem?
-Nej. -Var är banden?
De är uppeldade.
Jag eldade upp dem efter händelsen.
Var det nåt annat?
Varför kom du inte direkt till mig sen? Väntade du på nåt?
Jag väntar inte på nåt.
Jag har inget att säga dig eller honom. Jag vill att ni alla lämnar mig ifred.
"Ni alla"?
Förknippar du din släkt med mördaren igen?
Släkten som gjorde att du blev nåt?
Jag vill aldrig se dig igen.
Töm ditt skrivbord imorgon.
Hur mår du nu?
Ser du inte det?
Jag är okej, Yehia.
Berätta vad som hände.
Det som hände är exakt vad jag berättade för Fatla.
Jag körde min skoter, intet ont anande…
Fortsätt, Maldini.
Jag körde min skoter helt ovetandes när jag plötsligt blev attackerad.
Plötsligt hade jag ögonbindel.
Jag visste inte var jag var eller vad som pågick.
Och sen?
Inget, Yehia.
En brutal man misshandlade mig
tills jag berättade var verkstadens låg.
Förlåt, jag kunde inte hjälpa det. Han dödade mig nästan.
Ingen fara, grabben.
Det är okej. Mod är inte att dö i onödan.
Så han lät dig bara gå efter att du uppgav platsen?
Ja, Yehia. Han lät mig gå. Han sa att jag är värdelös för honom.
Och jag verkar vara värdelös.
Ursäkta mig. Jag går hem nu.
Nej.
Du stannar här inatt.
Jag meddelar din mamma och syster att du mår bra, okej?
-Som du vill. -Kom igen.
Duscha och fräscha upp dig. Du stinker.
Ursäkta mig.
Yehia…
Ser du inte hur han ser ut? Och du frågar ut honom?
Mannen som tog honom släpper inte folk.
-Tvivlar du på honom? -Jag är orolig.
-För hans skull. -Du tvivlar på honom.
Och tvivlar på mig också.
Hör på.
Från och med nu får du klara dig själv.
-Fatla, vi är som bröder. -Det är över!
Visst.
Sherif träffade Yehia.
Du hade rätt som misstänkte att han hjälpte honom.
Nej.
Han hjälpte honom inte.
Då hade saker varit annorlunda.
Jag fattar inte varför du inte gjorde slut på honom.
Att mörda nån är inte så lätt.
Eller hur?
Ja.
Men du försvarade dig själv. Det skulle inte vara mord.
Vad skulle det vara då?
Självförsvar.
Djur blottar tänderna när de är rädda.
Schack matt.
Pappa.
Har du nånsin dödat nån?
God natt.
Men vi är inte klara än.
Nadia!
Förlåt mig, Nadia.
Tror du honom?
Gör du?
Vad gör du?
Vad är det?
Är du okej?
Varför gråter du?
Det är inget.
Berätta, Nadia. Jag kanske kan hjälpa till.
Den där usla familjen är orsaken till alla mina problem.
De har mig omringad från alla håll.
De gaddar ihop sig mot mig.
Lugna ner dig.
Var inte rädd.
Berätta bara vad de gjorde mot dig.
Har du blivit knäpp? Vad gör du?
Nadia, jag älskar dig så.
Jag trodde du hade glömt det när Ali och jag blev ihop!
Jag kommer aldrig att glömma dig.
Att se dig med Ali gör min kärlek starkare.
Vad vidrigt! Vet du vad Ali eller Yehia kan göra om de får veta?
-Förolämpade du inte Ali och hans släkt? -Det är din släkt också.
-Är ni alla avskyvärda? -Nadia!
Jag svär på att om du nånsin försöker nåt igen
så avslöjar jag ditt skamlösa beteende!
SOMMAR 2007
Undertexter: Daniel Rehnfeldt