- Viděl jsem ty karty. - Fakt?
Jsme v pytli.
- Jak? - Jsme v háji.
Vím, kdo je vrah.
Je to Šerif.
Bohužel je to tak.
Debilní režisér!
A ty jsi idiot.
Jste mizerní. Nudím se. Půjdu se projít.
Dobrý úlet.
Ztrapnil jsi mě před Sarah.
Koho zajímá Sarah?
Přestaň. Zjevně jsi byl nervózní.
Upřímně, Yehio, Sarah není moje…
- Uložím Laylu do postele. - Ne!
Pojď se mnou.
- Dobře, to stačí. - Dobře.
Hned jsem zpátky. Dobře?
Dobře.
No tak.
Sarah.
- Co? - Sarah.
Yehio, nemůžeme si chvilku promluvit?
Proč? Co se děje?
Promiň, Ali.
Promiň, ale jsem z toho všeho nervózní.
Nechápu proč, když se stejně vezmeme.
Já myslel, že budeš šťastná.
A když jsem ti řekl, že to máma ví,
odmlčela ses. Nic jsi neřekla.
Proto jsem nervózní, Ali.
Cítím se pod tlakem, a nevím, jak být v pohodě.
Všechno je to narychlo.
Neměli jsme v plánu se stejně vzít?
Jediná změna je, že místo svatby za dva roky,
se vezmeme teď.
Vím, že se bojíš a jsi nervózní.
Ale miluju tě.
Jsem do tebe blázen.
Nadio, jsi jediná, kdo mi rozumí.
A asi…
Jsi teď celý můj život.
Taky tě miluju, Ali.
NADIA LÉTO 2007
CO VYPLUJE NA POVRCH
Pojď dál.
Výborně. To jsi ty.
Co je?
Ali mi řekl o Šerifovi.
Že se setkal s Yehiou.
Musí ti říkat o všem, co se stane?
Kdy ho přestaneš vodit za ruku?
Už stačilo, tohle mi vysvětli.
Proč jsi ještě nemluvil s Yehiou?
Říkals, že se o to postaráš.
Jak je to dlouho?
Nic se nezměnilo,
až na to, že se blíží nebezpečí.
- Na co čekáš? - Na nic.
Kromě toho ti nemusím nic hlásit.
Nic mi nehlas..
Jen mi dávej vědět.
Odkdy se na něco ptáš?
Už léta
jsi v tak velkém chaosu,
a nikdy se na nic nezeptáš.
Vždycky to řeším já a chráním tebe i děti.
Přesně tak.
Byla jsem s tebou celé ty roky,
protože jsi nás dokázal ochránit.
Jestli nás tentokrát neochráníš,
nemám důvod zůstávat.
Nejsme na tyhle nesmysly moc staří?
Ne.
Ale je jasné, že ty jsi moc starý na to,
vše uzavřít.
Ne, jdi domů. Budu řídit.
Ano, pane.
Jak to, že jsi ho tam kdysi nezabil?
Platím ti dvojnásobek.
Předem.
A tys nic neudělal?
Zjisti mi něco na Šerifa, jak jsem říkal.
U všech svatých!
Kdo jsi a jak ses sem dostal?
- Který vrátný spí tak dlouho? - Co jsi zač, má žena?
Myslíš Nagatu?
V Girze.
Kdo jsi a co chceš? Nerozčiluj mě!
- Pozor, co říkáš! - Psst!
Znáš ho, že?
Ne, myslím, že ne.
Pane! Co se děje? Pane! Hej!
Co je, pane?
Panebože!
Co to je, pane?
Víš, kolik let ti hrozí?
Nejen tyhle.
Po celé místnosti.
Viděls ho někdy?
Ne.
Přísahám, pane.
- Kdyžtak mi volej. - K vašim službám, pane.
Já vím.
Ale diváci neví.
Dobře.
Budu mít titul z informatiky
a možná odjedu do zahraničí,
možná se k tobě přidám ve Španělsku.
Kdo ví?
Ochutnej vlastní medicínu. Dej mi to.
- Pusť to. - Yehio, rozbiješ to.
- Pusť to! - No tak.
Nejsem jako ty, abys mě točil.
Jsi fešák. No tak.
Nějaký respekt. Jsem režisér.
Dobře, pane režisére. Ale teď jsem režisér já.
Pane Šerife.
Kde se vidíte za pět let?
- Bydlím s mámou. - Ať je vždy s tebou.
- Ne, s tvou mámou. - S mou?
- Jo. - Vtipný!
Dobře, nech toho, prosím.
Odpovím. Přísahám!
No, za pět let od teď,
asi budu končit studium na filmové škole ve Španělsku.
No.
Budu pracovat na diplomce.
Filmové festivaly se o mě budou prát.
A budu na vážkách, zda točit filmy v Egypt
nebo zůstat ve Španělsku.
Asi budu bydlet tam.
A přijedu do Egypta točit filmy
a za tebou.
Víš co, ty kreténe?
Budu první Oscarem oceněný egyptský režisér.
A kdoví?
Možná budu lítat mezi zeměmi
a točit filmy všude.
Kdo ví, co bude zítra?
Ale proč jsi si jistý, že tam ty kazety jsou?
Nejsem.
Ale vím, že jsem Šerifa znal dobře.
Věděl jsem, že bude nervózní…
když lže…
nebo něco schovává.
Jak to zjistíme co se stalo před 15 lety…
na základě našich vzpomínek…
Nadio!
…s vědomím, že je jedno jak jsou živé,
protože nejsme svědky…
Nadio!
…a nevíme všechno?
Nadio!
Jsou tam i vzpomínky ostatních...
- Nadio! -…kteří zažili to samé.
Nadio! Co se děje?
Všechno ti řeknu v Káhiře.
Ale jak poznáme, že lžou?
Skrývají něco? Nebo toho vědí tak málo jako my?
Ty kazety jsou jediným pravdivým důkazem.
Kde je všechno tak, jak to bylo,
ne jak si to pamatujeme.
Ale jak je získáme?
Pokud ještě existují,
možná vím, kde jsou.
Proč nepočkat, než ti Šerif tu kameru dá?
Nepřijde pozdě.
Co? No…
Promiň, nemůžu. Cestuju.
Navíc mi řekl, kde přesně to najdu.
Vezmu to a půjdu. Promiň.
YEHIA
LÉTO 2007
YEHIA
Mám ty kazety.
- Co tady děláš? - Cože?
Jak se opovažuješ procházet mi věci?
Proč... jsi popřel, že ty kazety máš, když tu pořád ještě jsou?
To je na mně.
S Yehiou nechci mít nic společného.
- A jestli ses do toho zapletla… - Jsem jako on!
Chci to vědět!
Pak je to na tobě.
Vynech mě z toho
a nešťourej se v tom, co se tě netýká.
Ne, Šerife. Tohle se mě týká.
A nejsou to obyčejné kazety.
Pokud před námi něco neskrýváš.
Jak to myslíš?
Je s tebou?
Tati, proč se s Laylou hádáte?
Ne, zlato. Nehádáme.
Počkej, Amiro.
Co se děje?
- Vezmi tu holku dovnitř. - Co se děje?
Běž dovnitř!
Nikam nejdu, dokud mi neřekneš, co se děje.
Ahoj, Yehio.
Jak se máš?
Jsem v pohodě.
Nepozveš mě dál?
Jistě.
Pojď dál.
Co je s Laylou?
Kdo to je a co po tobě chce?
Amiro, teď není čas! Řeknu ti to později.
Nech si tu holku u sebe.
Nebo odejděte z domu. Vlastně ne.
Zůstaňte tady.
Znáš tátu dlouho?
Jo.
Jak dlouho?
Už od školy.
Byli jsme ve tvém věku.
Páni!
To je tak dávno!
Jak to, že jsme tě nikdy neviděli?
Byl v zahraničí, zlato.
A ty, Laylo? Jak jste se poznali?
Přes tvého tátu.
Představil mě celé rodině.
Ayo.
Běž za mámou, zlato.
Proč jsi lhal, šerife? Co skrýváš?
Chráníš člena rodiny?
- Nebo sebe? - Nikoho nechráním.
Jen chci být sám.
Co chceš?
Říkals, že je nemáš.
Teď chci vědět, proč jsi lhal?
Protože odmítáš mluvit…
Můžeme se podívat spolu.
Co to děláš?
To je noc předtím, než Nadia zemřela.
Dobře si vzpomínám.
Vrátila se vyděšená a plakala.
Řekla: „Povím ti to, až budeme v Káhiře.“
A už se to nestalo.
Nevrátili jsme se.
Celou tu dobu jsem zvažoval vše, až na to, že jsi to udělal ty!
- Já? Nechápeš to. - Proč jsi ji natáčel?
Byla s námi pořád. Byl jsi jí posedlý?
A pak jsi ji umlčel?
Cože? Že bych ji zabil?
Protože tě chytla? Nebo to byla žárlivost?
Zbláznil ses? Nikdy jsem jí neublížil.
Tak co ty kazety znamenají? Co tím myslí?
Že jsem se do ní zamiloval.
Miloval jsem ji.
Proto jsem ji točil!
Byl jsem ještě dítě, které chtělo být s ní.
A tys to věděl.
Všichni jste to věděli.
Že bych ji zabil?
Já, Yehio?
Na prokuratuře jsem ti říkal:
„Nedělej si to.“
Kdybych ji zabil,
zajímalo by mě to?
- Protože ses cítil provinile. - Z čeho?
Když někdo zabije někoho, koho miluje, cítí se provinile?
Tvá pomsta není proti mně.
Je proti nim.
To o nich Nadia říkala, že se k ní blíží ze všech stran.
Teď máš kazety.
Běž.
Sleduj je, jak chceš.
Zjisti, kdo jí to způsobil.
Ty sám?
Běžte dovnitř!
Co se děje? Kdo je to?
Máte jiný východ?
Pojď za mnou.
Pšt…
No tak!
Policie?
Mono.
Proč jsi přerušila vztahy s tátou?
Proč jsi s ním přestala mluvit?
Zase, Ali? Proč to všechno teď vytahuješ?
Yehiův návrat to všechno vrátil.
Jako bych byl v kómatu.
Poprvé od Nadiiny vraždy jsem začal přemýšlet.
Kdo jsem?
Kdo je naše rodina?
Víš, proč jsem odešla z Egypta a všechno kolem?
Protože se téhle otázce vyhýbám.
A nechci naši rodinu poznat.
Chci vědět, kdo jsem já,
bez nich a všech těch jejich břemen.
Jak to myslíš?
Jsou jen dvě možnosti.
Buď se postavíme rodičům, nebo utečeme.
Nemohla jsem jim čelit,
tak jsem utekla.
Souvisí to s tím, co se stalo Nadii?
Co se stalo Nadii a Yehiovi,
nic z toho jsem nechtěla.
Ali, jestli tam pořád trčíš,
musíš odejít, nebo se jim postavit.
Neseď jen tak na zadku a netoč se v kruhu.
Dobře, pane Šerife.
Takže ho vůbec neznáte?
Ne. Neznám.
A vy, madam?
Ne.
Dobře.
Pane Šerife.
Jestli se objeví znovu, dejte nám vědět.
Ano, jistě.
Děkuju.
Co se mezi tebou a těmi lidmi děje?
Proč jsi nenahlásil Yehiu na policii?
A kdo je Nadia, kterou jsi miloval a točil?
Fajn.
Až budeš připraven odpovídat, budu u rodičů.
Jdeme, Ayo.
Jdeme.
Jdeme!
Vůbec ne, pane.
Celý den vyřizuju pochůzky pro obyvatele.
Řekl bych vám, kdybych něco takového viděl.
Nic jsem neviděl.
Dobře, Atwahu. Máš moje číslo.
Pokud uvidíš něco podezřelého, zavolej mi, jo?
Ano, pane.
Jdeme, lidi.
Ano, pane.
Kdo je ta, co byla s naším chlapem?
Přísahám. Holku jsem s ním neviděl.
Řekl bych vám to.
A stál sám.
Něco byste měl vědět, pane.
Policie se o vás dozvěděla.
Zkuste se skrývat.
Zmizte.
Ale…
Ty věci, co?
A co ty věci, pane?
Upeč z toho dort.
Dneska jsem byl v továrně.
Vidím, že jsi propustil 300 dělníků.
Musel jsem, hlavně po tom požáru.
Kdyby bylo na mně, vyhodil bych půlku personálu.
Ale to je v rozporu se zákonem.
Je nefér, aby náhle přišli o živobytí.
Nebuď sentimentální.
Kdybych měl uvažovat jako ty,
přišel bych o všechno a zkrachoval.
Proto jsi žaloval svého otce za neschopnost?
Tvůj dědeček byl laskavý muž.
Sentimentální, jako ty.
Dělníci z něj dělali blázna.
Jeho zaměstnanci ho okrádali přímo pod nosem.
Jen se díval jinam.
Málem jsme zbankrotovali.
Tehdy jsem se naučil,
že abys učinil rozhodnutí,
musíš být statečný.
Taky jsem se naučil, abych nikdy nelitoval svých rozhodnutí.
Nadio!
Plavali jsme skoro 13 minut, dokud se nevybila baterie.
Je zvláštní, jak si pamatuju jen jednu nebo dvě minuty.
Jak to myslíš?
Kde byla ta loď?
Kde je ta loď?
Proč tam nebyla?
Pamatuješ, kdo byl na lodi?
Vím, že jsme se všichni potápěli.
Možná ses vynořil na jiném místě.
Ne v tom okně.
Plavali jsme sotva pár minut.
Nebo si to nepamatuju.
NADIO?
- Louly. - Ano?
- Co to děláš? - Kreslím.
Chceš zničit Nadiiny věci
těmi motýly, co kreslíš?
To není tvoje věc.
Mám Nadiu ráda a budu jí dál kreslit.
A mně to nevadí.
Panebože!
Takhle si to nepamatuju.
Teda…
Myslela jsem, že Mona a Nadia nosily stejné oblečení,
ale zjevně jsem to byl já. Kromě toho…
Jak to, že si nepamatuju, jak moc jsem ji měla ráda?
Co by to změnilo?
Nic to nezmění. Je to…
Snažím se říct, že ty a já jsme stejní.
Oba si nejsme jisti tím,
co si pamatujeme.
Dům na pláži, který vlastní vaše rodina…
je tam pořád?
Takhle dlouho nebýváš vzhůru.
Nemohl jsem spát.
Napadlo mě, že budu chvíli sám.
Jsi v pořádku?
Jo.
Jsem v pořádku.
Myslíš, že jsem v pořádku?
Já nevím.
Proto se tě ptám.
Aha.
Ne, myslel jsem…
myslíš, že jsem dobrý otec?
Proč to říkáš, tati?
Protože už nevím.
Už nevím.
Někdy…
Celý život
jsem chtěl mít rodinu.
Děti a vnoučata, které se kolem mě budou scházet.
Abych se o ně staral, miloval je a byl milován.
Ale…
není…
Můj vztah s nejstarším synem je průšvih.
Je laskavější než jeho sestra.
Už roky se mnou nepromluvila a já nevím proč.
I tvoje matka,
jediná žena, kterou jsem kdy miloval.
Spíme v oddělených pokojích.
A proč se to všechno děje?
Proč, Lollo?
Jsi jediný, koho se na to můžu zeptat.
Já nevím.
Nevím, proč se to děje.
Ale možná ty a Ali…
Potřebuje, abys mu víc věřil.
Ne.
Ne, nejde o důvěru.
Já… skoro cítím, jako bych sklízel, co jsem zasel.
Já nevím.
Co jsi zasel?
Můj otec.
Tvůj děda.
Kéž by věděl, že ho mám rád.
Ale…
Zemřel…
aniž by to věděl.
A teď jsem tady
a taky to nevím.
A co Nadia a Yehia?
Nemyslel jsi na to, co se stalo jim?
No…
Tyhle…
Takové věci se stávají,
ale…
Povím ti, že…
Dal jsem mu spoustu peněz.
Svou část jsem splnil.
Koneckonců, musím chránit svou rodinu.
No!
Pro dnešek už jsi slyšela dost.
Dobrou noc.
Usměješ se do kamery, prosím?
Poslouchej, Šerife. Hele, kámo.
Je horko a vážně na tohle nemám náladu. Tak, prosím?
Mám tě dost a už s tebou nikdy nechci mluvit.
Dobře, poslouchej. Utopím tebe i tohle!
- Nech toho! - Nestojí to za to.
Nejsem lhářka, Mono. Jste prostě hnusná rodina.
- Nadio! - Nadia je mrtvá, Yehio!
Proč jsi odjela?
Uklidni se, Yehio!
Mono.
Úsměv.
Budeš nás natáčet celou cestu?
Natáčím dokument, bude to mezinárodní hit.
Dobře, pane režisére.
Překlad titulků: Rudolf Havlík