- Láttam a lapjaid. - Igen?
Cseszhetjük.
- Mi van? - Cseszhetjük.
Tudom, ki a gyilkos.
Sherif az.
Sajnos így van.
Te hülye filmrendező!
Te meg idióta vagy.
- Unalmasak vagytok, inkább sétálok egyet. - Menj csak.
Leégettél Sarah előtt.
- Kit érdekel Sarah? - Ne már! Alig merted megszólítani.
Yehia, Sarah nem az esetem.
- Lefektetem Laylát. - Még ne.
Gyere te is!
- Jól van. - Már alszik.
Lefektetem, és jövök. Jó?
Jól van.
Gyere szépen!
Mi van?
Sarah-val.
Nem ejthetnénk a témát?
Miért? Mi a baj?
Sajnálom, Ali.
Sajnálom, de minden úgy stresszel.
Nem értelek. Össze fogunk házasodni.
Azt hittem, boldog leszel.
Mikor szóltam, hogy elmondtam anyának,
elhallgattál. Nem mondtál semmit.
Emiatt stresszelek, Ali.
Nagy rajtam a nyomás, nem tudom, hogy legyek elég jó.
Túl gyors a tempó.
Amúgy is össze akartunk házasodni, nem?
Csak nem két év múlva tesszük, ahogy terveztük,
hanem most. Ennyi az egész.
Tudom, hogy félsz és ideges vagy.
De beléd szerettem.
Őrülten szeretlek.
Nadia, te vagy az egyetlen, aki megért.
És azt hiszem,
már te vagy az életem értelme.
Én is szeretlek, Ali.
2007 NYARA
A MÚLT VISSZHANGJAI
Szabad.
Remek. Te vagy az.
Mit akarsz?
Ali mesélt Sherifről.
Hogy találkozott Yehiával.
Ez hihetetlen. Muszáj mindent elmondania neked?
El kell engedned a kezét.
Ezt most hagyjuk! Magyarázatot várok.
Miért nem intézted még el Yehiát?
Azt mondtad, megteszed.
Már rengeteg idő eltelt,
mégsem változott semmi,
csak a veszély már a nyakunkon van.
- Mire vársz? - Semmire.
És nem kell neked magyarázkodnom.
Nem is erre kérlek.
De néha tájékoztathatnál.
Mióta érdekelnek ezek a dolgok?
Évek óta együtt vagyunk, de mindig, amikor beütött a krach,
te soha még csak nem is kérdeztél róla.
Mindig nekem kell megvédenem téged és a gyerekeket.
Ez így igaz.
Azért maradtam veled ennyi éven át,
mert meg tudtál védeni minket.
De ha már nem vagy képes erre,
nincs okom itt maradni.
Nem vagyunk túl öregek ehhez a butasághoz?
Nem.
De te már túl öreg vagy ahhoz,
hogy bármit elintézz.
Menj haza, mára végeztünk. Én vezetek.
Igen, uram.
Miért nem végeztél vele akkor és ott?
Dupla árat fizettem.
Előre.
Mégsem tetted meg.
Tartsd rajta a szemed Sherifen, ahogy kértem!
Te jó ég!
Ki maga, és hogy kerül ide?
- Milyen portás alszik fényes nappal? - Mi maga, feleségem?
Nagatra gondolsz?
Girgából?
Ki maga, és mit akar? Ne dühítsen fel!
Vigyázzon, mit mond!
Ismered ezt a férfit, ugye?
Nem, nem ismerős.
Uram! Mit akar tőlem? Kérem!
Mit akar tőlem?
Te jó ég!
Ez meg mi?
Tudod, hány évet kaphatsz?
Van még több is.
Tele a szoba.
Ismered őt?
Sosem láttam.
Esküszöm, uram.
- Hívj, ha eszedbe jut valami! - Úgy lesz.
Én tudom.
De a nézők nem tudják.
Jól van.
Informatikus diplomám lesz, külföldön is végezhetem a mesterképzést.
Talán utánad megyek Spanyolországba.
Várj, most visszanyal a fagyi.
- Engedd el! - Yehia, eltöröd.
- Engedd el! - Ne már!
Nem vagyok jóképű, ne vegyél fel!
De az vagy. Gyerünk!
Tisztelned kéne a rendezőt.
Most én vagyok a rendező.
Sherif! Hol látod magad öt év múlva?
- Anyával élek. - Isten tartsa meg.
- A tiéddel. - Az enyémmel?
- Igen. - Vicces.
Oké, hagyd abba, kérlek!
Válaszolok rendesen.
Szóval öt év múlva
rendezőnek fogok tanulni Spanyolországban.
És a diplomamunkámon dolgozom.
Forgalmazók harcolnak a filmjeimért.
És azon fogok tépelődni, hogy hazatérjek-e Egyiptomba,
vagy maradjak ott.
Spanyolországban maradok.
De néha eljövök Egyiptomba forgatni,
és meglátogatlak.
És ezt kapd ki, te majom!
Én leszek az első Oscar-díjas egyiptomi rendező.
És ki tudja?
Lehet, hogy bejárom a világot,
és mindenhol forgatni fogok.
Ki tudja, mit hoz a jövő?
Mitől olyan biztos, hogy megvannak a felvételek?
Nem biztos.
De jól ismertem Sherifet.
Tudom, hogy mikor ideges…
mikor hazudik…
mikor titkol valamit.
Hogy deríthetnénk ki, hogy mi történt 15 éve…
csupán az emlékein alapján?
Nadia!
Hiába élénkek ezek az emlékeink, nem láttuk, hogy mi történt.
Nadia!
Nem tudunk mindent.
Nadia!
És ott vannak a többiek is.
- Nadia! - Meg az ő emlékeik.
Nadia! Mi a baj?
Menjünk vissza Kairóba, ott mindent elmondok.
De mi van, ha ők hazudnak?
Vajon titkolnak valamit? Vagy olyan keveset tudnak, mint mi?
A felvétel az egyetlen bizonyíték.
Azt nem homályosítja el az emberi emlékezet.
De hogy szerezzük meg őket?
Ha még tényleg megvannak,
talán tudom, hol lehetnek.
Várd meg Sherifet, majd ő odaadja a kamerát.
Mindjárt hazaér.
Mi? Hát…
Nem tudom megvárni, mert elutazom.
És pontosan elmondta, hol találom.
Felkapom, és megyek is. Bocsi.
2007 NYARA
Megvannak.
- Mit keresel itt? - Mi?
Hogy mersz a holmim közt turkálni?
Miért hazudtad azt, hogy a felvételek elégtek?
Az az én dolgom.
Nem akarok segíteni Yehiának.
- És ha belekeveredtél… - Én is tudni akarom!
Az igazságot.
Az a te dolgod.
Engem hagyj ki belőle!
És a felvételek nem tartoznak rád.
Tévedsz. Nagyon is rám tartoznak.
Ezek nem hétköznapi felvételek.
Vagy titkolsz valamit előlünk?
Miről beszélsz?
Ő is veled jött?
Apa, miért veszekedtetek Laylával?
Nem veszekedtünk, kincsem.
Amira, várj!
Mi a baj?
- Vidd be Ayát! - Mi folyik itt?
- Csak menjetek be! - Előbb mondd el, mi folyik itt!
Szia, Yehia!
Hogy vagy?
Egész jól.
Mi az, be sem hívsz?
De.
Gyere be!
Mi ez az egész Laylával?
És ki az a férfi, és mit akar tőled?
Amira, ezt ne most! Később mindent elmondok.
Maradjatok itt bent!
Vagy menjetek el. Inkább mégse.
Maradjatok itt!
Régóta ismered apát?
Elég régóta.
Mikor ismerted meg?
És hol?
A suliban.
Kábé a te korodban.
Hűha!
Az jó régen volt.
Hogy hogy még nem találkoztunk?
Yehia külföldön volt.
És ti, Layla? Ti hogy találkoztatok?
Az apukád révén.
Ő mutatott be az egész családnak.
Aya!
Kincsem, menj be anyához!
Miért hazudtál, Sherif? Mit titkolsz?
Egy családtagod véded?
- Vagy magadat? - Nem védek senkit.
Csak békére vágyom.
Mit akarsz?
Azt mondtad, a felvételek elégtek.
Szeretném tudni, hogy miért hazudtál.
De ha nem beszélsz…
NADIA!
Megnézhetjük együtt.
Mit csinálsz?
Ez a Nadia halála előtti este volt.
NINCS JEL
Jól emlékszem rá.
Sírva jött vissza, rettegett.
Azt mondta, Kairóban majd mindent elmesél.
De nem tette meg.
Mert nem tehette.
Mindenre gondoltam, csak arra nem, hogy te ölted meg.
- Én? Félreérted. - Miért filmezted le?
Mindig velünk volt. Beleszerettél?
- És mikor rájött, elhallgattattad? - Én? Nem!
Vagy féltékenységből tetted?
Megőrültél? Sosem bántottam volna.
Akkor mit jelentenek a felvételek? Mit?
Hogy szerelmes voltam belé.
Szerettem őt.
Ezért filmeztem le.
Csak egy gyerek voltam, aki vele akart lenni.
És te tudtad.
Mindannyian tudtátok.
Én öltem meg?
Tényleg ezt hiszed?
Könyörögtem neked a tárgyalás előtt,
hogy ne egyezkedj velük.
Ha én öltem volna meg,
miért védtelek volna?
- Mert bűntudatod volt. - Mi miatt?
Szerinted aki megöli azt, akit szeret, érez bűntudatot?
Ne rajtam állj bosszút!
Hanem rajtuk.
Nadia azt mondta, hogy ők teszik pokollá az életét.
Megkaptad a kazettákat.
Menj el, és nyugodtan nézd meg őket.
Azokból kiderül, kiktől félt.
Te itt vagy?
Befelé!
Mi folyik itt? Ki ez?
Van másik kijárat?
Utánam!
Gyerünk!
Rendőrség?
Mona!
Azóta nem beszélsz apával, hogy külföldre költöztél. Miért?
Ez komoly, Ali? Miért hozod fel megint a témát?
Yehia visszatérése felnyitotta a szemem.
Mintha eddig kómában lettem volna.
Nadia meggyilkolása óta először elgondolkodtam.
Ki vagyok én?
Milyen a családunk?
Tudod, miért jöttem el, és hagytam hátra mindent?
Mert nem akarom feltenni magamnak ezt a kérdést.
Egyiket sem.
Úgy akarom kideríteni, hogy ki vagyok,
hogy a családom nem befolyásol.
Ezt hogy érted?
Csak két lehetőség van.
Szembeszállunk a szüleinkkel, vagy lelépünk.
Az előbbi nem ment,
ezért elmenekültem.
Ennek köze van Nadiához?
Arról, ami Nadiával és Yehiával történt,
nem akarok beszélni.
Ali, ha ott akarsz élni, két dolgot tehetsz:
konfrontálódsz, vagy elmenekülsz.
De ne csak várj és ülj ölbe tett kézzel!
Értem, Sherif úr.
Szóval nem ismeri a férfit?
Nem, sosem láttam.
És maga, asszonyom?
Én sem.
Jól van.
Uram, értesítsen minket, ha újra felbukkanna a támadó!
Mindenképp.
Köszönöm.
Mi ez az egész? Mibe keveredtél?
Miért nem szóltál Yehiáról a rendőröknek?
És ki az a Nadia, akit szerettél és lefilmeztél?
Hát jó.
Ha elmondanád, a szüleimnél megtalálsz.
Gyere, Aya!
Menjünk!
Indulás!
Menjünk!
Semmiség, uram.
Egész nap a lakók ügyeit intézem.
Elmondanám, ha láttam volna bármi furcsát.
De nem láttam.
Rendben, Atwah. Tudod a számom.
Ha látsz valami gyanúsat, hívj fel! Rendben?
Úgy lesz.
Menjünk, fiúk!
Igen, uram.
Ki volt az a lány a célponttal?
Én nem láttam vele lányt.
Esküszöm, nem hazudok.
Egyedül volt.
De valamit tudnia kell.
A rendőrség magát keresi.
Lapuljon meg!
Szívódjon fel!
De a…
a porral.
Azzal mi lesz?
Süss belőle tortát!
Ma bent voltam a gyárban.
Kirúgtál 300 munkást.
A tűz után nem tehettem mást.
Szívem szerint a fél bagázst kirúgtam volna.
De az törvényellenes.
Igazságtalan lenne utcára tenni őket.
Ne érzelgősködj!
Ha így gondolkodtam volna,
rég csődbe mentünk volna.
Ezért perelted be apádat?
A nagyapád kedves ember volt.
Szentimentális, mint te.
A munkásai hülyére vették.
A közvetlen alkalmazottai az orra előtt loptak.
De ő szemet hunyt felette.
Majdnem csődbe vitt minket.
Akkor tanultam meg,
hogy a döntéshozatalhoz
bátorság kell.
Azt is megtanultam, hogy sose bánjam meg a döntéseimet.
Nadia!
Úgy 13 perce úsztunk, amikor lemerült a kamera.
Fura, én úgy emlékeztem, hogy csak egy-két percig.
Ez miért fontos?
A hajó.
Hol a hajó?
Miért nem volt ott?
Emlékszel, kik maradtak a hajón?
Mind egyszerre merültünk le.
Lehet, hogy máshol jöttetek fel a felszínre.
Azt nem hinném.
Csak pár percet úsztunk.
Vagy rosszul emlékszem.
NADIA?
- Louly! - Igen?
- Mit csinálsz? - Rajzolok.
Tönkreteszed Nadia cuccait azokkal a pillangókkal.
Semmi közöd hozzá.
Szeretem Nadiát, ezért rajzolok neki.
Én nem bánom.
Te jó ég!
Én nem így emlékszem.
Úgy értem…
Azt hittem, Mona és Nadia volt összeillő ruhában,
de én öltöztem úgy, mint Nadia. És…
Miért nem emlékszem arra, hogy ennyire szerettem őt?
Ez most miért fontos?
Nem fontos, csak…
Az a lényeg, hogy te és én hasonlítunk.
Egyikünk sem tudja pontosan,
hogy mire is emlékszik.
A családod tengerparti háza.
Megvan még?
Nem szoktál ilyen sokáig fent maradni.
Nem tudtam aludni.
És egy kis magányra vágytam.
Jól vagy?
Igen.
Persze.
Kutya bajom.
Szerinted minden rendben velem?
Nem tudom.
Ezért kérdeztem.
Nem úgy értettem.
Szerinted jó apa vagyok?
Miért kérdezed ezt, apa?
Mert elbizonytalanodtam.
Már magam sem tudom.
Néha…
Egész életemben
nagy családról álmodtam.
Arról, hogy majd körbevesznek a gyerekeim és az unokáim.
Hogy szerethetem őket, és ők viszontszeretnek.
De…
Én már nem…
A legidősebb fiammal már nem jövök ki.
Mondjuk a húgánál kedvesebb.
Ő évek óta nem beszél velem, de nem tudom, miért.
Még az anyád is,
az egyetlen nő, akit valaha szerettem…
már külön szobában alszik.
De miért történt mindez?
Miért, Lolla?
Te vagy az egyetlen, akitől ezt megkérdezhetem.
Fogalmam sincs.
Nem tudom, miért történik ez.
De talán te és Ali…
Jobban kellene bíznod benne.
Nem.
Nem a bizalomról van szó.
Valahogy azt érzem, hogy úgy aratok, amint vetettem.
Nem tudom.
Hogyan vetettél?
Az édesapám.
A te nagyapád.
Bárcsak tudná, hogy szerettem!
De…
Meghalt.
És sosem mondtam neki.
Most én sem tudom,
hogy szeretnek-e.
Na és Nadia és Yehia?
A velük történteken nem gondolkodtál?
Hát…
Ezek…
Ilyesmi előfordul.
Tudod…
Elárulok valamit.
Sok pénzt adtam Yehiának.
Megtettem, amit kellett.
Mert meg kellett védenem a családomat.
Mára eleget hallottál.
Jó éjt!
Mosolyognál a kamerába?
Figyelj, Sherif! Nézd, haver!
Meleg van, most nincs kedvem ehhez. Hagyj békén!
Elegem van belőled, többé ne szólj hozzám!
Beleváglak a tengerbe a kameráddal együtt!
- Nyugi, Sherif! - Nem ér ennyit.
Nem hazudok, Mona. A családotok szörnyű.
- Nadia! - Nadia meghalt, Yehia!
Miért hagytál ott?
Nyugodj meg, Yehia!
Mona!
Mosolyogj!
Felveszed az egész utat?
Dokumentumfilmet forgatok, ami nemzetközi siker lesz.
Hát persze, rendező úr.
A feliratot fordította: Bóka Máté