‫מה נעשה עם ההיריון שלך?‬
‫אני מעדיפה לדבר על זה עם עלי.‬
‫אני לא אמא של שניכם?‬
‫נכון, אתם צעירים מדי בשביל להתחתן.‬
‫אבל למרות זאת,‬ ‫מבחינתי את אשתו לעתיד של הבן שלי.‬
‫נאדיה, מבחינתי את כמו הבת שלי, מונא,‬
‫ואת יודעת את זה טוב מאוד.‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫אני מכירה רופא טוב בקהיר.‬
‫אני אקבע לך תור, ונוכל ללכת אליו ביחד.‬
‫אבל אני לא רוצה לדבר על זה‬ ‫עם אף אחד חוץ מעלי.‬
‫מה עם יחיא ועם אמא שלך?‬
‫גם איתם את לא רוצה לדבר על זה?‬
‫נאדיה, אני מנסה לעזור לך.‬
‫לכל אחת מגיע להיות מאוהבת.‬
‫בטח.‬
‫אבל צריך גם לתת לאחרות להתאהב.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫ראיתי אותך שלשום.‬
‫קשה לי להאמין שהילדים שלך‬ ‫או בעלך ישמחו לדעת מה עשית.‬
‫אל תפחדי ממני.‬
‫גם אני מנסה לעזור לך.‬
‫אני הולכת למצוא את עלי. אני מאחרת.‬
‫- נאדיה‬ ‫קיץ 2007 -‬
‫- הדים מן העבר -‬
‫לכמה זמן אתה רוצה אותה?‬
‫רק להיום.‬
‫אפשר לראות תעודה מזהה?‬
‫- מחמוד חסן אחמד חליל -‬
‫בסדר.‬
‫רק רגע, מר מחמוד. אני אביא את המפתח.‬
‫"מר מחמוד"?‬
‫כמה שמות ותעודות מזהות יש לך?‬
‫- מכוניות אל-עלמייה -‬
‫עלי!‬
‫למה אתה ישן פה?‬
‫לא ישנתי.‬
‫אז מה אתה עושה?‬
‫מונא צודקת.‬
‫אם אני לא יכול להתעמת…‬
‫אז אני חייב לעזוב.‬
‫לעזוב את מה?‬
‫הכול פה שלך, עלי.‬
‫אתה צריך להתמקד בלעזור לאבא שלך לפרוש.‬
‫לפעמים נדמה לי שאת רוצה לנקום בו‬
‫בגלל משהו, ואני לא יודע בגלל מה.‬
‫אהבת אותו אי פעם?‬
‫מזמן.‬
‫פעם, מזמן…‬
‫והזמן הזה עבר מזמן.‬
‫אז למה את עדיין איתו?‬
‫בשבילכם.‬
‫אף אחד לא מוכן לסבול‬ ‫כל כך הרבה בשביל מישהו אחר.‬
‫אני הייתי מוכנה.‬
‫הייתי חייבת.‬
‫ובגלל זה את רוצה לנקום בו?‬
‫אני לא כמוהו.‬
‫אני לא אעשה מה שהוא עשה.‬
‫ולכן אני חייב לעזוב עכשיו.‬
‫לפחות אוכל לנהל עסק משלי, רחוק ממנו.‬
‫אני צריך אותך לצדי.‬
‫תעזרי לי?‬
‫- ע'רדקה‬ ‫300 ק"מ -‬
‫עלי.‬ ‫-כן?‬
‫תעצור, עלי. תעצור.‬
‫מה קרה?‬ ‫-תעצור בצד.‬
‫תעצור, עלי.‬
‫בלי לחץ.‬
‫לאט, לאט. בלי לחץ.‬
‫הכול בסדר.‬
‫תנשמי איתי.‬
‫את יכולה לנשום איתי?‬
‫בלי לחץ.‬
‫אמרתי לך שאני לא רוצה לבוא.‬
‫התעקשת, כדי להיות עם מונא היקרה שלך.‬
‫קודם כול, אנחנו פה‬ ‫בשביל הילדה הקטנה שמתה עלייך.‬
‫ודבר שני, גם עלי פה.‬
‫אבל אני באמת אוהבת את עלי.‬
‫ואני באמת אוהב את מונא.‬
‫תני לי יד.‬
‫בואי נקום.‬
‫הכול בסדר.‬
‫את בסדר?‬ ‫-היא בסדר.‬
‫בואי.‬
‫הכול בסדר.‬
‫יחיא.‬
‫לאן נעלמת?‬
‫על מה אתה חולם?‬
‫על כלום.‬
‫אתה אף פעם לא אומר לי על מה אתה חושב.‬
‫אנחנו לא נשואים, אז אני לא חייב.‬
‫זה לא מה שהתכוונתי להגיד.‬
‫התכוונתי להגיד שעכשיו אנחנו צוות.‬
‫אסור לנו להסתיר סודות אחד מהשני.‬
‫אם אתה לא רוצה לדבר, לא צריך.‬
‫אבל אנחנו לא יכולים לשתוק כל הדרך.‬
‫בדיוק. נו?‬
‫נאדיה לא רצתה‬ ‫לנסוע לטיול ההוא, אבל שכנעתי אותה.‬
‫אם נאדיה רק הייתה מספרת לי על…‬
‫מה שעבר עליה…‬
‫ואפילו לפני זה, אם…‬
‫אם לא הייתי פוגש את שריף…‬
‫ואם הוא לא היה מכיר לי את עלי,‬
‫ואם עלי לא היה פוגש את נאדיה…‬
‫מה אם כל זה לא היה קורה?‬
‫אל תכעס על עצמך כל כך.‬
‫מה שקרה, קרה.‬
‫אבל יש לי שאלה.‬ ‫-לא מספיק לך לדעת על מה חשבתי?‬
‫אם כל זה לא היה קורה,‬
‫מי אתה חושב שהיית היום? איפה הייתה עכשיו?‬
‫לא יודע.‬
‫אני יודע רק שהייתי שנים בכלא.‬
‫אני לא זוכר מי הייתי קודם.‬
‫אפילו לא איך נראיתי.‬
‫לפעמים אני מרגיש…‬
‫שהאדם ההוא לא קיים יותר.‬
‫די עם השאלות.‬
‫לא, אדוני. מי שצולל בלי מכל נוסף‬
‫הוא טיפש שבטוח בעצמו יותר מדי,‬
‫ושכח שאסור להתגרות בים.‬
‫בדרך כלל יש בסירות מכל נוסף?‬
‫בטח. אבל למה אתה שואל?‬
‫אני רוצה לקבל רישיון, אני צריך לדעת הכול.‬
‫בכל מקרה, אתה לא יכול‬ ‫לצלול בפעם הראשונה לבד.‬
‫אתה צריך מישהו איתך.‬
‫עוד שאלה אחת, אם אפשר.‬
‫אפשר לעשות חור בצינור של המכל?‬
‫למה להתגרות בגורל?‬
‫אני רק צריך להיות בטוח.‬
‫תקשיב, זה כמעט בלתי אפשרי.‬
‫ברגע שתיכנס למים, יצאו בועות מהצינור.‬
‫ואם זה קורה בעומק?‬
‫זה לא קורה כמעט אף פעם,‬
‫אבל זה סימן שהצינור פגום,‬
‫והלחץ של הצלילה החמיר את הפגם.‬
‫ומה צריך לעשות במקרה כזה?‬
‫בחזרה לשיעור הראשון.‬
‫מכל נוסף אחד מתחת למים ועוד אחד בסירה,‬
‫כדי לשקם את רמת החמצן מיד עם החזרה.‬
‫איפה הסירה?‬
‫ואם אין לא את זה ולא את זה?‬
‫אתה מתכנן להטביע מישהו?‬
‫תודה.‬
‫בוא.‬
‫לאן?‬ ‫-לחדר שלי.‬
‫בשביל מה?‬ ‫-אני אראה לך סוד.‬
‫בחדר שלך?‬ ‫-כן!‬
‫בסדר.‬
‫חכה, יחיא.‬
‫אני מחכה.‬
‫הנה.‬
‫מה זה?‬
‫תכף תגלה.‬
‫בסדר.‬
‫מה זה, מונא?‬
‫מה קרה?‬ ‫-את הורגת חרקים?‬
‫אני נשבעת שלא הרגתי אותם.‬
‫הם כבר היו מתים,‬ ‫אז שמרתי אותם כדי לנתח אותם.‬
‫חשבתי שאתה לא חושב שאני מוזרה.‬
‫לא, את לא מוזרה.‬
‫אני מנתח מחשבים מתים.‬
‫זה הסוד שלך?‬
‫כן.‬
‫הלוואי שזה מה שהיה מעניין אותי.‬
‫מה מעניין אותך?‬ ‫-לא משנה, מותק.‬
‫לא משנה.‬ ‫-תגיד לי.‬
‫…אישר שלציוד הצלילה‬ ‫של המנוחה נגרם נזק בכוונה תחילה.‬
‫לכל אחת מגיע לבחור את מי היא אוהבת.‬
‫אבל היא צריכה לתת גם לאחרות לבחור.‬
‫ראיתי אותך שלשום.‬
‫קשה לי להאמין שהילדים שלך‬ ‫או בעלך ישמחו לדעת מה עשית.‬
‫נאדיה!‬
‫מה קרה, מתוקה?‬
‫מה קרה?‬
‫למה את כועסת?‬
‫תעזבו אותי בשקט!‬ ‫כולכם, תעזבו אותי בשקט כבר!‬
‫את אישה מופקרת. את יודעת מה זה אומר?‬
‫בגדת בבעלך,‬
‫ונפגשת עם גבר אחר מאחורי הגב שלו.‬
‫די! תשתקי!‬
‫אל תגידי את זה!‬
‫ליילא!‬
‫מה קרה?‬
‫תנשמי איתי.‬
‫תחזיקי את היד שלי חזק.‬
‫הכול בסדר.‬
‫תנשמי איתי.‬
‫תנשמי איתי. הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫בואי נלך לפני שמישהו יראה אותנו.‬
‫הוא שומר על הבית?‬
‫אל תדאג, אין סיכוי שהוא יזהה אותי.‬
‫מרגישה יותר טוב?‬
‫תודה שידעת מה לעשות עם מה שקרה לי.‬
‫אין בעיה.‬
‫מה בדיוק קרה לך?‬
‫כש…‬
‫כשנכנסנו לבית, הרגשתי את הלב שלי דופק, ו…‬
‫לא יכולתי לנשום,‬
‫ואיבדתי את התחושה בכל הגוף.‬
‫לא יודעת. הייתי מבועתת.‬
‫זה קשור איכשהו למה שקרה לנאדיה?‬
‫מצאת משהו בבית?‬
‫לא.‬
‫הוא היה נטוש לגמרי.‬
‫כן.‬
‫מה? למי התקשרת?‬
‫למה עשית את זה?‬
‫לא, לא בטלפון.‬
‫אני אסביר לך כשאגיע.‬
‫לאן זה, חבר? אתה תיפול.‬
‫ואז השומר התקשר ואמר שהם נסעו,‬
‫ונתן לי את מספר הרישוי.‬
‫התקשרתי למישהו, כדי שיעצרו אותם במחסום.‬
‫על מה הם אמורים לעצור אותו?‬
‫יש הוכחה שהוא ביצע פשע?‬
‫איך אתה יודע שזה היה הוא?‬
‫בוא נגיד שהוא ייעצר.‬
‫איך אתה יודע שהוא לא ילשין עלינו?‬
‫מה הייתי אמור לעשות? היה סיכוי להגיע אליו.‬
‫אנחנו יודעים‬ ‫באיזו מכונית הוא נוסע ובאיזה מסלול.‬
‫תתקשר אליו שוב ותגיד לו שיעזוב את יחיא.‬
‫מה?‬ ‫-תעשה מה שאמרתי לך.‬
‫תגיד לו שיזהה‬ ‫את הבחורה שאיתו. צריך לדעת מי היא.‬
‫אמא מתקשרת אליי כל יום.‬ ‫היא לא יודעת איפה את.‬
‫למה את מתעקשת להישאר שם?‬
‫תעלי על מטוס ובואי הנה.‬
‫נדבר על זה אחר כך. יש לי שאלה אלייך.‬
‫מה קרה בין אמא לבין נאדיה?‬ ‫-נאדיה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫למה הן שנאו אחת את השנייה?‬
‫נזכרתי שנאדיה רבה…‬ ‫-ברור שלא.‬
‫הן היו קרובות, וחיבבו אחת את השנייה.‬
‫למה את אומרת ככה?‬
‫ליילא, איפה את?‬
‫מונא, אני לא שומעת אותך.‬ ‫את שומעת? את מתנתקת.‬
‫ליילא! איפה את?‬
‫אני אחזור אלייך בסדר?‬
‫- יחיא -‬
‫אתה עדיין לא עונה לו, בוס?‬
‫אל תתערב, ילד! זה לא קשור אליך.‬
‫מה זאת אומרת, בוס? הכול באשמתי, לא?‬
‫לא, זה לא באשמתך.‬
‫מה זאת אומרת, בוס?‬
‫הייתם עדיין מדברים אם זה לא היה קורה.‬
‫באמת, אני צריך לדבר עם מר יחיא, בוס.‬
‫היית צריך לראות את האיש שרודף אחריו.‬
‫הוא שד מרושע. הוא לא יעזוב אותו בשקט.‬
‫הוא אמר לך משהו?‬
‫כן.‬ ‫-מה הוא אמר?‬
‫הוא אמר שהוא לא יעצור‬ ‫עד שהוא יהרוג את מר יחיא.‬
‫"יהרוג"?‬
‫ליילא.‬
‫ערב טוב, אדוני.‬
‫רישיונות.‬
‫לכמה זמן שכרת את המכונית?‬ ‫-רק להיום.‬
‫תעודה מזהה.‬
‫אני מצטערת, אדוני. שכחתי אותה.‬
‫יש לך צילום שלה בטלפון?‬
‫אני אבדוק, אבל אני חושבת שלא.‬
‫בסדר, תעצור בצד. נבדוק מה אתם זוממים.‬
‫אדוני, אין צורך…‬ ‫-תעצור בצד, בבקשה.‬
‫נראה שהם זיהו את המכונית,‬ ‫ורוצים לברר מי את.‬
‫אני אישאר איתם, אם ככה הם יתנו לך ללכת.‬
‫לא, לא.‬
‫אבל מה יכול קרות? אבא שלי יעזור לי.‬
‫אני לא מעניין אותם.‬
‫מה? מה עשית באל-גונה?‬
‫באתי עם קבוצת החתירה,‬ ‫והייתי בדרך חזרה עם חבר.‬
‫מי זה החבר?‬
‫עלי,‬
‫זה לא משנה. אני רוצה לחזור הביתה.‬
‫יודע מה? אני אסתדר לבד.‬
‫כן, באמת? בסדר, ליילא.‬ ‫תנתקי, ואני אטפל בזה.‬
‫נדבר כשתחזרי.‬ ‫-בסדר. ביי.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אבל אין לה תעודה או הוכחה לזהות שלה.‬
‫בסדר, המפקד.‬
‫כן, המפקד.‬
‫תחזיר לו את הרישיון.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫הרישיון, בבקשה.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-הכול בסדר. אתה יכול לנסוע.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫אתה לא היחיד שיודע מה הוא עושה. סע.‬
‫מה זאת אומרת "הם נסעו"?‬
‫כי רציתי לדעת את השם שלה,‬ ‫ואתה אומר לי שהם נסעו!‬
‫לא. אני לא מתעצבן ולא כלום, אדוני.‬
‫לא, אני מצטער. אל תבין אותי לא נכון.‬
‫אבל הסברתי לך עד כמה זה חשוב לי.‬
‫טוב…‬
‫אתה יכול להגיד לי למי הם התקשרו?‬
‫זאת אומרת, מי התקשר‬ ‫להגיד לך לתת להם לנסוע.‬
‫כן.‬
‫כן, בטח, בטח.‬
‫כן, הבנתי. הבנתי.‬
‫תודה, אדוני. תודה.‬
‫אמרת שיש לך עוד דרך להגיע ליחיא?‬
‫תקשיב.‬
‫אני חושב להקים עסק משלי.‬
‫רעיון מצוין. על מה חשבת?‬
‫בוא נדבר עוד כשתגיע לקהיר.‬
‫כן, בטח.‬
‫אני אגיע בשבוע הבא.‬
‫יופי. נתראה בקרוב, ידידי.‬
‫ביי.‬
‫אסור שאבא שלך ידע על זה עד שהעסקה תיחתם.‬
‫אל תדאגי.‬
‫טיפלתי בזה.‬
‫כבר סגרתי עסקה על המפעל.‬
‫כשיגיע הזמן, אני אגיד למר יאסין בעצמי.‬
‫טוב, מה אתה מתכוון לעשות עם המכונית?‬
‫אני צריך להחזיר אותה,‬ ‫אחרת הוא יבוא לחפש אותנו.‬
‫חשבתי על משהו.‬
‫על מה?‬
‫חבל שלא פגשתי את יחיא בן ה-18.‬
‫אני חושבת שזה היה יכול להיות נחמד, לא?‬
‫אולי.‬
‫תתקשרי אליי אם תיזכרי במשהו.‬
‫כן.‬
‫בטח.‬
‫טוב, ביי.‬
‫בוא. אל תפחד.‬
‫שלום, מר חאלד.‬
‫עשיתי מה שאמרת לי, אדוני.‬
‫דיברתי עם הבוס…‬ ‫איזה בוס?‬
‫אדון פתלה.‬
‫שכנעתי את אדון פתלה‬ ‫להתקשר ליחיא ולהיפגש איתו.‬
‫מתי ואיפה?‬
‫אני לא יודע. אני נשבע.‬
‫אני נשבע שלא.‬ ‫אני אספר לך ברגע שאדע, אדוני.‬
‫איך האצבע שלך?‬ ‫-בסדר, אדוני.‬
‫תבורכנה ידיך.‬
‫מה קרה, אמא?‬
‫נאדיה מתה!‬
‫אל תבכי, אמא.‬
‫אמא.‬
‫מה?‬
‫מה קרה?‬
‫איפה היית כל היום?‬
‫נזכרתי במשהו שקשור לנאדיה.‬
‫במה נזכרת?‬
‫נזכרתי שרבתן וצעקתן אחת על השנייה.‬
‫זה מה שנזכרת בו?‬
‫לא. אבל…‬
‫איך היו היחסים ביניכן?‬
‫המוות שלה העציב אותך? שימח אותך?‬
‫אני מרגישה שאני משתגעת. שום דבר לא הגיוני.‬
‫אני לא מבינה במה את מנסה להיזכר, או למה.‬
‫כי תמיד הרגשתי שמשהו לא בסדר איתי.‬
‫משהו פשוט לא בסדר.‬
‫מאז אותו יום, חשבתי שאם אצליח פשוט להיזכר,‬
‫אז אוכל להבין!‬
‫התקופה הנוראית ההיא תעזור לך להבין?‬
‫במה את רוצה להיזכר, ליילא?‬
‫בזה שהתאשפזת בבית חולים‬
‫בגלל הטראומה, אחרי שראית אותה טובעת?‬
‫או בזה שהייתי צריכה‬ ‫לחכות שנה שלמה עד שתחזרי לדבר?‬
‫או בזה שהייתי צריכה‬ ‫לתת לך תרופות כשהיית בת פחות מעשר,‬
‫כדי שתצליחי להתגבר על הטראומה?‬
‫או בזה שהייתי צריכה להישאר עם אבא שלך‬
‫בגלל מה שקרה?‬
‫למה את לא מפסיקה לשאול אותי שאלות?‬
‫למה את חייבת תמיד להזכיר לי‬ ‫את התקופה הכי גרועה בחיים שלי?‬
‫בכל פעם שאני חושבת על המוות שלה,‬ ‫אני מרגישה רק אומללות!‬
‫הבנת?‬
‫ליילא,‬
‫בבקשה, תפסיקי לשאול שאלות. בשבילי.‬
‫מאוחר מדי בשביל זה, אמא.‬
‫קרה משהו, אבא?‬
‫לא, כלום.‬
‫לילה טוב.‬
‫- מונא? היא קשורה למוות של נאדיה? -‬
‫- לא. אתה מחפש במקום הלא נכון. -‬
‫אתם פשוט משפחה מטונפת.‬
‫למה עזבת?‬
‫החורים בצינור החמצן שלה‬
‫נוצרו במכוון באמצעות כלי חד.‬
‫ברוכה השבה, גברת מונא.‬
‫תודה.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬