Hvorfor er Ali her ikke? Det er en sag mellem os to.
Ali bestemmer ikke, kære.
Jeg bestemmer.
Og som jeg sagde, tager vi til lægen på mandag.
Jeg har talt med ham. Han ordner det.
Bare rolig, Nadia.
Vi er tilbage om aftenen.
Som om intet var hændt. Jeg tager med, så du føler dig tryg.
Og når du er kommet dig, taler vi om din fremtid med Ali.
Hun er dig utro.
Hun er lige der. Spørg hende.
Det kommer ikke dig ved.
Og du gør, som jeg siger.
Jeg så hende med…
Det kommer ikke dig ved, sagde jeg!
Jeg har bedt om en skilsmisse i et år. Vi har ikke været intime i to år.
Hvad regnede du med? Sig ikke, du ikke vidste det.
Jeg prøvede ikke at vide.
Du har lukket øjnene.
Du kan ikke forestille dig at miste noget, du vil have, eller at nogen afviser dig.
Du har det fint med, at jeg ikke kan døje denne tilværelse.
Hvorfor gør du det?
Fordi du kun tænker på dig selv.
Det, du ønsker, er det, der skal ske.
Fra nu af bliver det anderledes.
Kun det, jeg ønsker, vil ske.
Ét,
du gør det forbi med ham straks.
Ellers slår jeg jer begge ihjel. Det ved du, jeg er i stand til.
To,
fra nu af og indtil en af os dør…
…sover du alene.
NADIA SOMMEREN 2007
Beklager, men der er sket noget, og alle værelserne skal evakueres.
SIG IKKE, AT DU SÅ NOGET SOM HELST
NÆVNER DU YEHIA, INVOLVERER DU YASSIN OG HELE DIN FAMILIE
SLET DENNE BESKED STRAKS
Hvordan kan jeg hjælpe Dem?
Hvad foregår der?
Nogen bankede på og sagde noget om en hændelse.
Vi har et problem. Vagterne fandt en død gæst ovenpå.
Officielt, ja.
Hvad skete der faktisk?
Det ser planlagt ud, og stort anlagt.
Hvordan ved du det?
Kameraerne blev afbrudt, lige inden det skete.
Alle på etagen bliver forhørt.
-Ingen adgang, frue! -Øjeblik.
-Der er hun! -Mona!
Få dem til at identificere pigen.
Skaf et navn.
Er du okay?
-Ja. -Er du uskadt?
-Bare rolig. -Er du sikker?
-Ja. -Jeg er straks tilbage.
Det skete på din etage, ikke?
-Jo. -Hvad skete der?
Jeg så ikke noget.
Betjenten kalder dig hen.
Skrev du til min datter?
Jeg forklarer senere.
Senere?
Handler du på egen hånd?
Ja, så vi ikke ender på røven.
-Godt. Jeg går med dig. -Vær så venlig.
Er Yehia indblandet i det?
Kom så.
Ikke over telefonen. Jeg ringer angående noget andet.
Du har haft krammet på ham hele tiden.
Hvad mener du?
Jeg forklarer senere.
Er det ham?
Er det ham eller ej?
Det er ham.
Svar ham.
Jeg er bange.
Vil du ikke hævne Fatla?
Svar ham.
Svar ham!
Hej, Khaled.
Selvfølgelig.
Jeg ville ikke have turdet at møde mester Fatla
eller kigget ham i øjnene.
Men nu kan jeg gå ham i møde med ren samvittighed.
Det kunne ikke
have været
anderledes.
DET ER TÆTTERE PÅ, END DU TROR
Hvor er du?
Jeg kommer, Yassin.
Det sker snart.
Meget snart.
Hvordan kom du ind?
-Øh… -Hvordan kom du ind?
-Jeg… -Skiftede du låsen?
Ja, jeg var bekymret for dig.
For at du var kommet til skade igen.
Hvad skete der?
Jeg har det fint.
Gå nu.
Hvad skete der?
Jeg har ringet, og du har ikke svaret.
Hvad sker der?
Sig det.
Hvad tror du, jeg gør ved Nadias morder, når jeg finder vedkommende?
Anmelder dem uden beviser?
Det kan kun ende på én måde.
Hold dig hellere væk.
Tænk på dig selv.
Alle tæt på mig dør.
Nadia.
Min mor.
Fatla.
Maldini. En knægt. Havde intet med det at gøre.
De er døde, og jeg har stadig ikke fundet Nadias morder.
De er alle døde.
Fatla, din ven?
Besøgte du Mona?
Hvordan det?
Kig på mig.
Udnyttede du mig, Yehia?
Hvad var planen?
At dræbe hende?
Svar mig.
Svar mig! Hvorfor besøgte du hende?
Jeg havde intet valg.
Jeg stopper ikke nu.
Ikke før jeg dræber morderen.
Hvad gør du oppe så tidligt? Jeg troede, du ville sove til sent.
Jeg kunne ikke sove.
Jeg har også politiafhøringen.
Jeg skal bekræfte adressen, jeg bor på.
Nok om mig.
Hvorfor er du oppe?
Hvorfor er du her igen?
Jeg fik nok af familiens hus, så jeg vendte tilbage.
Far
smed mig ud og fyrede mig.
Hvad skete der?
Se nærmere efter.
Kender ham ikke.
Okay.
Han boede på hotellet. Han blev myrdet i går.
Vi fandt også liget af lærlingen til ham, der blev dræbt på dit værelse.
-Hvad har det med mig at gøre? -Sandt.
Det har måske ikke direkte noget med dig at gøre.
Men det sidste opkald til mandens telefon
var fra din far, Yassin Ezzeddin,
så det hænger nok sammen.
Det må min far svare på.
MOHAMMED ABUL-GHEIT VICEANKLAGER
Mona!
Hvad fortalte du dem?
Intet.
Men jeg ved, at du dræbte Nadia.
Yassin Ezzeddin!
Jeg har jo sagt, jeg aldrig har mødt ham før.
Og er dette en afhøring? Skal jeg have min advokat?
Vi anklager dig ikke for noget.
I det mindste ikke nu.
Men fortæl os, hvorfor du var den sidste til at ringe til ofret?
For at hyre ham til at stå for sikkerheden på mine fabrikker.
Grundet hans erfaring.
Du ringede sent om aftenen af den grund?
Ja.
Okay.
Vi har ikke flere spørgsmål.
Du kan gå.
Men du må ikke forlade landet, før efterforskningen er slut.
Jeg vil mødes, Yehia.
Jeg fortæller dig alt.
Vidste du, at Mona ikke har talt til mig i alle disse år?
Du vidste hvorfor, selvom vi har talt om det 117 gange?
Fordi hun tror, jeg er morderen?
Hvem gør den slags?
Du må straks fortælle hende det.
Straks!
Jeg kan ikke.
Så gør jeg det.
Jeg bærer ikke den byrde alene.
Jeg dræbte ikke Nadia.
Det var Yassin.
Nadia!
Min far.
Nadia skulle ikke dykke den dag. Jeg var bekymret.
Det er for farligt at dykke.
Sig, du føler dig utilpas.
Lad være med at sige, hvad jeg skal.
Og hvad er det her? Er du pludselig bekymret for mig?
Jeg forstår ikke. Er vi ikke venner? Hvad mener du med "alle jer"?
Jeres familie. Jeres mor, far.
I lyver om jeres snavs og rotter jer sammen mod mig!
Hvilket snavs?
Din mor er din far utro.
Og din far ignorerer det.
Hold kæft! Du lyver!
Jeg lyver ikke. I er en svinsk familie.
Jeg troede aldrig, hun ville tale sådan.
Jeg ville sige, at hun løj.
Men jeg frygtede, det var sandt.
Det var som at få en lussing.
Jeg spurgte dig om dykket.
Hvor længe dykker I?
Lige som sidst.
Jeg kunne ikke vente.
Jeg sejlede båden tilbage.
Hvorfor sejlede du?
Jeg måtte spørge mor.
Høre det fra hende.
Den pige er en løgner og en urostifter.
Hun vil vende jer mod mig.
Jeg fornemmede, at hun løj, men der var ikke tid til protester.
Vi hørte redningsbådens sirene og skyndte os derned.
Jeg så dig holde Nadias krop.
Det er din skyld!
I råbte og skændtes,
og jeg kunne ikke tro, hun lå død foran mig.
Jeg blev oppe.
Jeg kunne ikke sove den nat.
Jeg hørte en lyd og så ud af vinduet.
Jeg så far begrave noget i haven.
Da han var gået, gik jeg derned.
Han begravede min schweizerkniv.
Da vidste jeg, han var involveret.
Jeg beholdt kniven, men anede ikke mine levende råd.
Som en med et belastende bevis, der må skjule det.
-Det er din fantasi. -Nej, jeg er sikker.
Jeg fandt kniven.
Sig aldrig det igen.
Har vi ikke problemer nok?
Din søster er indlagt, og din bror er fanget i en retssag.
Siger du det, kan du ødelægge os alle.
Fatter du det?
Hvorfor sagde du intet?
Det gjorde jeg.
Sidst vi sås var hos anklageren.
Kunne du ikke gøre mere?
Der var en straffesag.
En knægt med en død søster
og et smadret liv.
-Undskyld. -Ikke godtaget.
Hvorfor lyttede du til dem?
Hvorfor?
Hvorfor underkastede du dig?
Advarede jeg dig ikke?
Jeg var den eneste, der elskede dig.
Jeg kunne aldrig elske andre.
Du var så mange første gange i mit liv.
Hver dag tænker jeg på…
…hvis intet af det var sket…
…hvad var der så sket?
Var vi stadig sammen?
Men jeg begik en fejl.
Jeg burde have sagt det.
At min far dræbte min ven.
Om så det kostede mig familien.
Det burde jeg have.
Men jeg var forvirret og flygtede.
Jeg forlod det hele, indtil du vendte tilbage.
Men da du kom…
…havde du Layla med på slæb.
Hvad sker der?
Er det en del af din hævnplan?
Nej.
Hvad skal du så med Layla?
Intet. Jeg har ikke rørt hende.
Du har fortalt mig alt, jeg har ledt efter.
Ingen bør sone for ham.
Han står bag alt, der er sket.
Og stadig sker.
Hvor har du været?
Din mobil er slukket?
Jeg var med Ali. Og derefter skulle jeg noget.
Yehia var hos dig i går.
Det var hans ven, der døde.
Hvorfor skjulte du det?
Jeg gider ikke forklare nu.
Seriøst?
Du gider ikke?
Hvorfor kom du tilbage?
Frygtede du, Yehia ville skade mig, eller at vi var sammen?
Hvad? Er du blevet sindssyg?
Ali fortalte mig om jeres fortid.
Lyv ikke.
Ved du, hvad vi er oppe i mod?
Yehia ville dræbe mig for at have dræbt Nadia!
Du viste ham vejen!
Han dræbte mig næsten på grund af dig! Og du udspørger mig?
Det er lige meget nu.
Alle ved det nu. Jeg rejser. Gør, hvad du vil.
Hvad mener du, alle ved det?
-Fortalte du Yehia det? -Ja.
-Det om far? -Han måtte vide det!
-Hvor kunne du? -Han dræbte mig næsten i går!
Ligesom han dræbte Ali.
Hvad tænker du?
Hvad handler det om?
Hvem beskytter du?
Din far?
Er du bekymret for ham?
Manden, der aldrig bekymrede sig om os?
Sig mig noget.
Hvordan havde du haft det, hvis jeg var død i går?
Mor er udenfor. Vi skal tale om et valg, vi har truffet.
Yassin er blevet farlig for os.
Han har skadet os alle hver især.
Men nok er nok.
Det er på tide, han træder tilbage.
Hvorfor nu?
Jeg fortalte jer, at han dræbte Nadia.
Fatter I først nu, at han er en trussel?
Jeg kunne intet gøre dengang.
Derfor bad jeg jer tie.
Alt faldt fra hinanden.
Jeres bror, Ali, var anholdt.
Og Layla var syg.
Hvis I havde talt dengang,
var vores liv faldet fra hinanden.
Hvorfor taler du nu?
Fordi det er slut.
Nu hvor det er dukket op igen,
er den eneste løsning, at Yassin træder tilbage.
Hvad mener du?
Ja. Der er intet problem.
Godt, hvorfor kaldte anklageren mig så ind for anden gang?
De fandt opkald mellem dig og ham på hans telefonudskrift.
Det er rutinemæssigt. Intet problem.
Hvis du har en anden forbindelse til ham, end du har fortalt mig,
skal jeg vide det for at undgå overraskelser.
Nej. Intet.
Okay, Yassin.
Jeg følger dig derhen i morgen og lukker sagen.
Hvad nu?
Har du taget ham med som mægler?
Vi skal bare bruge fem minutter af din tid.
Fem minutter?
Nævnte din elskede dreng, hvad han gjorde?
Han har hjulpet Yehia.
Det passer ikke.
Jeg har ikke mere at sige til dig.
Tag din mor og gå hjem.
Tal til mig, Yassin.
Jeg er her ikke som Alis mægler.
Eller for at skændes.
Vi er her som partnere, aktionærer og bestyrelsesmedlemmer.
De sidste par dage har vi talt med alle bestyrelsesmedlemmerne,
som er aktionærer.
Vi startede med os fire.
Mig, mor, Mona og Layla.
Vi er blevet enige om, at Ali er den, der bedst kan lede firmaet lige nu.
Layla?
Layla.
Os alle sammen.
Og du står alene.
Yassin, lad os løse det på en værdig måde.
Overdrag ledelsen af virksomheden til Ali, og hvil dig et stykke tid.
Træd tilbage.
Du kunne rejse.
Det ville være bedst for alle.
Skal jeg opgive det?
Til ham?
I må være gået fra forstanden.
Især dig, Sawsan. Tænk godt over, hvad du siger.
Det har jeg gjort. Og dette er den eneste mulighed.
Det er den eneste mulighed.
Tro mig.
Gør det værdigt.
Intet postyr.
Ellers er vi nødt til at kontakte politiet
og informere bestyrelsesmedlemmerne
og vise dem det her.
Sig mig.
Hvad siger du til dem, når de hører, at jeg har set dig med denne mand?
Når vi vidner mod dig og siger, at du hyrede ham til at dræbe?
Og at den mand, der blev dræbt på Monas hotel,
blev dræbt på dine ordrer?
Hvad siger du til dem,
far?
Hvis I gør, hvad I påtænker at gøre nu,
vil det koste jer dyrt.
Han er klar om et øjeblik.
UDGANG
Yassin.
Får du allerede kolde fødder?
Jeg vidste, du ikke ville afsløre dig selv.
Det er nok, Yassin.
Tror du, nogen ville tro dig, hvis du sagde, jeg dræbte Nadia?
Jeg vil sige, du truede mig til stilhed.
Og at det er din hævn for det, der skete ovenpå.
Hvem vil de tro på?
Lad os skåne vores børn.
Siger du, du gør det for børnenes skyld?
Ja.
Lad os begge lægge afstand til dem.
Accepter, hvad jeg beder om, og gå.
Aldrig i livet.
Hvis du vil have krig,
okay.
Vi får se, hvem der vinder.
Hej, Layla.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil