‫תוריד את האקדח.‬
‫אני חושב שראקל נראית נהדר. זה נהדר.‬
‫אתה יודע, אחרי פרידות,‬
‫המצב יכול להיות לא נעים‬ ‫עד ששני הצדדים חוזרים לעצמם.‬
‫כן. גם אני שמח. ראקל היא ללא ספק‬
‫אישה יוצאת דופן.‬ ‫-בהחלט. אני מאחל לה רק טוב.‬
‫אם היא ובתנו בטוב, אני מרוצה.‬
‫חם לך? אני יכול להדליק מיזוג.‬ ‫-לא.‬
‫הטמפרטורה בסדר. אני פשוט מרגיש קצת...‬
‫לא לגמרי בסדר.‬
‫שתית את הקפה שנתנו שם? טעות.‬
‫נראה שעשיתי את הטעות הזאת.‬ ‫שתיתי שלוש כוסות. גם יש לי איזו בעיה.‬
‫משהו במעיים. לא רציני. זה חיידק שגורם...‬
‫חיידק שגורם לי‬
‫ללכת לשירותים יותר מהרגיל.‬
‫זה מביך. לא רציתי להשתמש‬ ‫בשירותים בזירת הפשע.‬
‫אתה רוצה שאעצור?‬
‫אם אפשר. תודה.‬
‫אין בעיה. אעצור בתחנת הדלק הקרובה.‬
‫הכי טוב שנעצור עכשיו. כאן.‬
‫נוכל לעצור כאן.‬ ‫-שם?‬
‫כן, בטח. אין בעיה.‬
‫תודה.‬
‫סלבה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, הרבה יותר טוב.‬
‫אנשים לא יודעים להתנהג.‬
‫אני מוכן, מתי שתגיד.‬
‫סוארז, בוא לפה רגע.‬
‫פילאר.‬
‫תקשיבי, אני רוצה שתבדקו‬ ‫את המכונית של אנחל.‬
‫בדקנו. זה בנוהל.‬ ‫-מצאתם משהו מעניין?‬
‫צינור הבלם היה סתום‬ ‫אבל זה לא בהכרח חשוד.‬
‫מה הכוונה?‬
‫אולי מישהו חיבל בו.‬ ‫-אולי. בדרך כלל לא.‬
‫צינור הבלם נסתם לפעמים,‬ ‫חלקים מתקלקלים.‬
‫זה עלול לקרות כשמכונית‬ ‫מתהפכת פעמיים במהירות 170 קמ"ש.‬
‫מצטערת.‬ ‫-חכי.‬
‫הוא אמר איפה הוא מצא‬ ‫את הכפית שבדקתם?‬
‫הוא לא אמר.‬
‫אני צריכה לחזור לעבודה.‬
‫סווארז, מתי אנחל הגיע לטולדו?‬ ‫אתמול, נכון?‬
‫כן, אתמול, אבל...‬
‫יכול להיות שהוא מצא את זה כאן,‬
‫שהוא הגיע לבית לפנינו.‬
‫לא יודעת. אולי הוא לקח את זה‬
‫מהבר או מבית המרקחת.‬
‫אולי הוא חשד במישהו‬
‫ורצה לוודא...‬ ‫-ראקל, תירגעי.‬
‫לא תצליחי לפתור ככה שום דבר.‬ ‫רק אנחל יודע מאיפה הכפית.‬
‫אנחל ומי שעוזר להם מבחוץ.‬
‫אותו אדם שצותת לשיחות שלנו,‬
‫וניסה לחבל במכונית של אנחל‬ ‫כדי להרוג אותו.‬
‫היא אמרה שאין ראיה שמוכיחה את זה.‬
‫אנחל מצא רמז,‬
‫ומישהו ניסה לחסל אותו,‬ ‫והוא ינסה שוב אם הוא יתעורר מהתרדמת.‬
‫מה את אומרת בעצם?‬
‫הפעם,‬
‫אנחנו נשים מלכודת.‬
‫חשבתי על מה שאמרת קודם,‬
‫שאתה מאחל רק טוב לראקל.‬
‫מה?‬
‫אני לא מאמין לך.‬
‫אם זה היה נכון, לא היית‬
‫מזיין את אחותה.‬
‫זה לא עניינך.‬ ‫-מצטער, אני חושב שכן.‬
‫כששמעתי על זה אמרתי לעצמי,‬ ‫"הבחור הזה בטח‬
‫מאוהב בטירוף כדי להסתבך ככה."‬ ‫להתאהב...‬
‫ולזיין...‬
‫את האחות...‬
‫של אשתך.‬
‫אבל כששמעתי שאתה מתחיל‬
‫עם המורה של הבת שלך...‬
‫המורה של הבת שלך.‬
‫אז הבנתי. אתה מהגברים האלה‬
‫שחולקים את האינטליגנציה שלהם‬ ‫עם השרירים ועם הזין.‬
‫מישהו עם בעיות, שצריך להעמיד פנים.‬
‫ראקל בטיפול פסיכיאטרי,‬ ‫ובעצם אתה הוא זה שאמור לקבל טיפול.‬
‫אם לא תלך לטיפול, לא תבין כמה דפוק אתה.‬
‫בן זונה.‬
‫אני בן זונה?‬
‫חתיכת חרא.‬
‫צא מהמכונית.‬
‫אם אני יוצא, אחטיף לך‬ ‫ככה שלא תדע איזה יום היום.‬
‫צא מהמכונית המחורבנת.‬
‫יודע מה זה?‬
‫התרופות שלי.‬
‫ימים שנותרו לחיות.‬
‫מדהים‬
‫שדבר בעל ערך כה רב‬ ‫שמור באריזה כל כך שבירה.‬
‫לא?‬
‫אני רואה שלא קיבלת יפה‬ ‫את ההפסד בבחירות, טוקיו.‬
‫את צריכה לעבוד על זה.‬
‫לא אשב בחיבוק ידיים‬
‫ואמתין שיהרגו אותי רק כי הצבענו.‬
‫אתה יכול להישאר אם אתה רוצה.‬
‫אבל אתה לא מחליט בשבילנו.‬
‫זהו זה, לכי לשלום.‬
‫אין בעיה. אתפלל בשבילך.‬
‫ביליתי כמה ימים נהדרים איתכם.‬
‫טוקיו, תזדרזי. הם בדרך.‬
‫ברלין,‬
‫ספר לנו על תוכנית צ'רנוביל,‬
‫או שאחסל את כל מלאי התרופות שלך.‬
‫לא.‬
‫את מתכוונת לענות אותי בשבירת בקבוקונים?‬
‫טוקיו, בחייך.‬
‫את בוגרת מאוד בדברים מסוימים,‬ ‫וילדותית לגמרי באחרים.‬
‫נסי למצוא משהו חזק יותר.‬
‫תורידי לי יד או רגל, למשל.‬ ‫בעצם, אני כל כך מסטול ממשככי כאבים,‬
‫אולי לא ארגיש בכלל.‬ ‫-דנוור.‬
‫תן לי את האקדח.‬
‫ספר לנו מהי תוכנית צ'רנוביל.‬
‫אין לך אומץ.‬
‫אין לך.‬
‫שלוש...‬
‫שתיים...‬
‫אחת.‬
‫מה עכשיו? רצית להגיד משהו?‬
‫אראה לך.‬
‫אתה תיפגע.‬
‫טוקיו.‬
‫ניסיון שני.‬
‫בן זונה.‬
‫ניסיון חמישי.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫אנחנו משחקים רולטה רוסית, ניירובי.‬
‫תחזרי עוד מעט.‬
‫לכל הרוחות, טוקיו!‬
‫השתגעת? מה לעזאזל את עושה?‬
‫את רוצה שכולנו נאכל אותה בגללך?‬
‫את תדפקי את התוכנית.‬
‫ברור.‬
‫לבדך לגמרי.‬
‫אני?‬
‫אני דופקת את התוכנית?‬
‫את לא מסוגלת, מה?‬
‫את לא מסוגלת לעצור ולחשוב רגע.‬
‫חתיכת מטומטמת חסרת מוח!‬
‫אני אולי חסרת מוח,‬
‫אבל התוכנית שלך למצוא את הבן שלך‬ ‫היא מחורבנת לגמרי!‬
‫על מה את מדברת?‬
‫מתי הוא ראה אותך בפעם האחרונה?‬ ‫בגיל שלוש?‬
‫הוא לא זוכר אותך.‬ ‫-תשתקי.‬
‫הוא לא יזכור אותך או יזהה אותך.‬ ‫-תשתקי.‬
‫כי כבר יש לו אבא ואמא,‬ ‫ומבחינתו הם ההורים האמיתיים שלו.‬
‫מה את מבינה?‬ ‫-מה?‬
‫מה את מבינה?!‬
‫אני מבינה שאת ילדת אותו‬
‫ואז זנחת אותו בשביל סמים!‬
‫אני לא שומעת אותך טוב.‬
‫אולי תתקרבי לדלת?‬
‫או שתפתחי אותה. תגידי לי הכול בפנים.‬ ‫-כלבה מזויפת!‬
‫כלבה מזויפת. אני אומרת‬ ‫שפספסת את ההזדמנות להיות אמא.‬
‫תשלימי עם זה.‬
‫מספיק!‬
‫היי, טוקיו.‬
‫זה קצת יוצא משליטה, לא?‬
‫לא אתה אמרת, "בכל מחיר"?‬
‫אז זהו זה.‬
‫בן!‬
‫תקשיב לי!‬
‫צא מיד!‬
‫אתה מסתבך לגמרי.‬ ‫-מסתבך לגמרי?‬
‫מה זה משנה? הכול התחרבן!‬
‫תראה, תשכח מעניין שטוקהולם.‬
‫מיהרנו לאבחן. אנחנו לא רופאים!‬
‫אבל בבקשה, אל תעשה שטויות.‬
‫שנצא?‬
‫לא.‬ ‫-אולי אפשר לערוך הצבעה.‬
‫לא!‬
‫כבר הצבענו.‬
‫קדימה. בואי נעשה את זה.‬
‫קדימה.‬
‫תגמרי עם זה.‬
‫אם זה הסוף שלי אז בסדר. קדימה, טוקיו.‬
‫אני חולה סופני.‬
‫לא מישהו שתגדעי לו חלומות‬ ‫ושאיפות לעתיד.‬
‫אבל אם את מנסה להפחיד אותי, תזכרי‬
‫שאחרי שתפוצצי לי את המוח,‬ ‫את תהיי המפוחדת.‬
‫רק אני מכיר פה את התוכנית.‬
‫לא יהיה לך מושג איך לצאת מהמלכודת הזאת!‬
‫זה אתם...‬
‫שמשחקים רולטה רוסית!‬
‫קדימה!‬
‫תגמרי עם זה.‬
‫מצטער, אלברטו. נסחפתי.‬
‫בבקשה, סלח לי.‬
‫אלברטו.‬
‫אתה עצור באשמת תקיפת קצין.‬
‫אל תזוז!‬
‫תישאר פה.‬
‫יש לי עצור. תקיפת קצין משטרה.‬
‫קחו טביעות אצבע ושימו אותו בתא.‬
‫שב. אני תיכף חוזר.‬
‫נוח בשלום.‬
‫הלסינקי.‬
‫בזמנך החופשי.‬
‫נוח על משכבך בשלום, אוסלו.‬
‫הכי שקט בחבורה.‬
‫והכי חסר מזל.‬
‫אני הבאה בתור.‬
‫מגיע לי.‬
‫כשהאחרים היו בהפסקה, ברלין נתן לי בראש.‬
‫באופן ברור ובלתי הפיך.‬
‫את נראית כמו מתנת יום הולדת.‬
‫חסר רק סרט.‬
‫מה תעשה לי?‬
‫כדאי שלא תתאמצי יותר מדי, טוקיו.‬
‫אתה הולך להרוג אותי?‬
‫לא.‬
‫לא אהרוג אותך.‬
‫גם לא אענה אותך.‬
‫בן זונה. אני שונאת אותך.‬
‫תגידי לי משהו.‬ ‫למה זה צריך להיות סוף של משהו?‬
‫אולי זו התחלה...‬
‫של ידידות נפלאה?‬
‫כך הכול התחיל.‬
‫תחילת סוף השוד.‬
‫של הימים בבידוד.‬
‫של אהבתי לריו.‬
‫של החלומות של כולם.‬
‫של החופש שלי.‬
‫מי זו? אני לא רואה את הפנים שלה.‬
‫זו אוליביירה, המפקד.‬
‫היא בידינו, המפקד.‬
‫למה שיסגירו אחד משלהם?‬
‫שמרו מרחק. אולי יש עליה חומרי נפץ.‬
‫יש עליה חומרי נפץ! צרו מעגל.‬ ‫-נוהל סכנת פיצוץ.‬
‫נוהל סכנת פיצוץ. זו עלולה להיות מלכודת.‬
‫על האדמה!‬ ‫-במעגל! אולי יש עליה פצצה!‬
‫שתוריד את האוברול.‬
‫תורידי את המגפיים ואת האוברול!‬
‫מהר!‬
‫תורידי את המגפיים ואת האוברול, עכשיו!‬
‫החולצה, תרימי את החולצה!‬
‫תאזקו אותה.‬
‫על האדמה.‬
‫רדי לאדמה!‬
‫ידיים למעלה.‬
‫תראי את הידיים!‬
‫לנצור אש.‬
‫לא לפגוע בה. אני רוצה אותה חיה!‬
‫טוקיו.‬
‫טוקיו!‬
‫לעזאזל!‬
‫יש פה שלושה סיכונים. להיהרג, להיפצע,‬
‫להיתפס. היום נדבר על השלישי. טוקיו.‬
‫את יודעת מה עושים אם נתפסים?‬
‫בועטים להם בביצים?‬
‫אתם צריכים תמיד‬
‫לזכור את כלל הזהב של השוד.‬
‫לקנות... זמן.‬
‫לקנות זמן, ונכון,‬
‫צריך לנקוט בכל דרך אפשרית להשיג את זה.‬
‫הבטן שלי!‬
‫קדימה!‬ ‫-אני לא יכולה לנשום.‬
‫מה עשיתם לי, כל הרוחות?‬
‫המפקד, העצורה אומרת שכואב לה.‬
‫שהיא לא יכולה לנשום.‬
‫מבקש סיוע רפואי.‬
‫בסדר, קחו אותה לרופא.‬
‫קיבלתי.‬
‫בזהירות.‬
‫זה כואב.‬
‫זה ממש כואב.‬
‫קצת לאחור.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫שיקרת לנו.‬
‫אמרת, "בלי יחסים אישיים"‬ ‫אבל ברלין יודע מה שמך.‬
‫סרחיו.‬
‫זה השם שלך, לא?‬
‫אולי מחר נראה דברים בצורה...‬
‫לא אראה מחר שום דבר.‬
‫נכנסתי לזה כי סמכתי עליך.‬
‫היית אמור להיות המלאך השומר שלנו.‬
‫מלאכים שומרים לא משקרים.‬
‫קוראים לי סרחיו.‬
‫סרחיו מרקינה.‬
‫אבי היה שודד בנק.‬
‫הוא נהרג בקרב יריות‬
‫עם המשטרה מחוץ לבנק. זה הוא‬
‫שהגה את רעיון השוד.‬
‫טוקיו, מכולם פה, לך יש את הפתיל הכי קצר.‬
‫ויגיע רגע שתרגישי שהכול מתפרק.‬
‫שהכול משתבש.‬
‫שאת לבדך.‬
‫אבל אני מבטיח לך שזה לא יקרה.‬
‫חשבתי על הכול.‬
‫חוץ מזה, אני בר מזל.‬
‫אתה בחור בר מזל.‬
‫טוקיו, לא אאכזב אותך.‬
‫אני רוצה שתזכרי את זה.‬
‫הדבר הכי גרוע שעלול לקרות‬ ‫כשאתה מפקד על שוד,‬
‫הוא אחד, להיעצר על הכאת בעלה לשעבר‬ ‫של המפקחת עד אובדן הכרה.‬
‫קחו טביעות ושימו אותו בתא.‬
‫השני, שהמשטרה תבקש ממך תעודת זהות.‬ ‫-תעודת זהות.‬
‫ואתה תיתן תעודה מזויפת.‬
‫השלישי, שלוקחים ממך טביעות אצבעות.‬
‫והכי גרוע, שהן מתאימות‬
‫לאלה שמצאו במכונית המעורבת בחקירה.‬
‫תרוקן את הכיסים לפה.‬
‫הרביעי, שלוקחים את הדברים שלך.‬
‫במיוחד כשאחד מהם הוא המפתחות‬ ‫להאנגר ששם ארגנת את הכול‬
‫ושממנו תתבצע הבריחה. ובקבוקון עם רעל...‬
‫זו תרופה ללב שלי.‬
‫זה נקרא דיגוקסין.‬
‫...שהתכוונת להשתמש בו קודם‬ ‫כדי להרוג את אמה של המפקחת.‬
‫בוא איתי.‬
‫שב עד שייקחו ממך הצהרה.‬
‫...מהמטבעה המלכותית לפני מספר דקות.‬ ‫החוטפים ממש השליכו החוצה‬
‫אישה שפיה חסום והיא כבולה לאלונקה.‬
‫היא נתפסה בידי אנשי יחידת ההסתערות.‬
‫החשודה היא סילנה אוליביירה,‬ ‫אחת מהחוטפים‬
‫שהיתה נצורה במטבעה‬ ‫וכעת מקבלת טיפול רפואי‬
‫באזור המאובטח.‬
‫טוקיו השתגעה.‬
‫היא נשברה.‬
‫וזה לא היה קל...‬
‫אך נאלצתי להסגיר אותה.‬
‫תחזיקו ידיים.‬
‫בבקשה.‬
‫כולנו מסכנים את חיינו.‬
‫לא יהרוג אתכם להחזיק ידיים.‬
‫כשיש לכם פצע,‬
‫הטסיות מתקבצות כדי לסגור אותו.‬
‫אם לא, הגוף ימות.‬
‫נפצענו ועלינו להתאחד.‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫ריו.‬ ‫-מי אתה חושב שאתה? מטיף?‬
‫מנהיג של כת?‬
‫אתם טסים לחלל,‬ ‫שאתם מחזיקים איתו ידיים?‬
‫ריו.‬
‫תירגע.‬ ‫-אני לא אירגע!‬
‫שלחת את טוקיו לכלא.‬
‫ואתה מעז לבקש שאירגע.‬
‫היא החברה שלי. החברה שלי.‬
‫ואתה הרסת לה את החיים.‬
‫זו האהבה הראשונה שלך.‬
‫נגמר הקיץ ואתה נפרד מסוזן‬
‫בריביירה הצרפתית.‬ ‫נדמה לך שזה סוף העולם, אבל לא.‬
‫תשתוק, לכל הרוחות, חתיכת פסיכופת.‬
‫אתה בכלל לא יודע על מה אתה מדבר.‬
‫יש פה מישהו שהוא לא מטורף?‬
‫מוסקבה.‬
‫זה נראה לך בסדר?‬
‫בן.‬
‫היא ירדה מהפסים.‬
‫כולנו ראינו.‬
‫ניירובי.‬
‫יש כללים. הצבענו,‬
‫והיא לא קיבלה את זה.‬
‫ואז היא ירדה מהפסים.‬
‫דנוור.‬
‫אתה מבין שזה בולשיט, נכון?‬ ‫-ברור, אחי.‬
‫אבל היא שיחקה רולטה רוסית עם ברלין.‬ ‫מה נראה לך?‬
‫לא קרה כלום, לעזאזל.‬
‫אבל כמעט קרה, כמעט!‬
‫תתעורר, ילד. תפקח את העיניים.‬
‫טוקיו איבדה שליטה ואי אפשר‬ ‫שפצצה כזאת תסתובב פה.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫את בצד של ברלין.‬
‫אתם בצד של הפסיכופת!‬ ‫-לא, אנחנו לא בצד של ברלין.‬
‫כולנו בצד של הפרופסור.‬
‫הפרופסור?‬
‫הוא עצור.‬
‫ראינו בטלוויזיה.‬
‫הוא לא יתקשר. הוא לא יחכה בקצה המנהרה.‬
‫תגיד שנשארו שעתיים לשיחת המעקב הבאה,‬ ‫נכון?‬
‫יופי.‬
‫כי זו האחרונה.‬
‫מה תעשו כשהוא לא יתקשר?‬
‫אני לא מתכוון להישאר לראות.‬
‫ראינו בני ערובה יוצאים.‬
‫טוקיו יצאה.‬
‫זה לא ישנה הרבה אם גם אני אצא, נכון?‬
‫אתה יודע שכן, ריו.‬
‫אבל זו החלטה שלך.‬ ‫אנחנו מכבדים אותה, בבקשה.‬
‫אז בסדר.‬
‫מישהו יסגור את השער הראשי?‬ ‫-חכה.‬
‫כשתצא,‬
‫נופף בזה מעל הראש,‬
‫כדי שיידעו שכוונתך טובה.‬
‫יש צלפים. אני לא רוצה שיקרה לך משהו.‬ ‫קדימה.‬
‫תביא חיבוק.‬
‫אני רוצה שתצליח.‬
‫שלא תפסיק להאמין באהבה. זה יפה.‬
‫עליך לבטוח, לבטוח.‬
‫לרוקן את המוח ולחשוב בבהירות.‬
‫לבטוח.‬
‫תעשה את זה. שחרר.‬
‫שחרר. בדיוק.‬
‫זהו.‬
‫הוא ינוח קצת והוא יהיה בסדר.‬
‫להרוג את ברלין.‬
‫אלה המילים שהדהדו במוחי.‬
‫אך לא היתה דרך. כמה שניסיתי,‬
‫לא הצלחתי לחשוב על דרך‬ ‫להרוס לברלין את החיים‬
‫בלי להרוס גם את חייו של ריו.‬
‫יכולתי לספר להם על תוכנית הבריחה שלנו,‬
‫או לגלות להם איפה ההאנגר.‬ ‫אבל כל נקמה תפגע גם בריו.‬
‫ריו הקטן שלי.‬
‫לעזאזל!‬
‫לכל הרוחות. פאק.‬
‫תראו מי זה. אדון פרייטו.‬
‫מיס טוקיו.‬
‫אתם בדרך כלל חוקרים בחורות בתחתונים?‬
‫למה הם הסגירו אותך?‬
‫טוב...‬
‫קרו דברים.‬ ‫-למה קשרו אותך לאלונקה?‬
‫היו לי חילוקי דעות עם האחראי.‬
‫עיניתי אותו והוא לא ראה את זה בעין יפה.‬
‫טוב.‬
‫אני רוצה שתדעו שהכסף שלכם‬
‫מובטח. כמו שמצאתי אתכם בפעם הראשונה,‬
‫אמצא אתכם כשתשתחררו, ותקבלו אותו.‬
‫אני אומר שממשיכים בתוכנית.‬ ‫כי במקרה הגרוע ביותר,‬
‫תקבלו את הכסף אחרי כמה שנים,‬ ‫ובמקרה הטוב,‬
‫אנסה להוציא אתכם מהכלא‬ ‫כשהעניינים יירגעו.‬
‫להמשיך בתוכנית זה אומר‬
‫לא לדבר עם המשטרה או עם השופט החוקר,‬
‫או עם האסירים האחרים. נכון?‬ ‫-נכון מאוד.‬
‫אני אנשוך, אלעס ואבלע את הלשון שלי‬
‫לפני שאלשין על מישהו.‬
‫זו שיטה יעילה. מעט קשוחה,‬
‫אבל יעילה. אני התכוונתי להציע משהו יותר...‬
‫עדין.‬
‫להיחקר זה עניין של מיומנות.‬
‫כמו להעיף עפיפון שיכול להתרסק בכל רגע.‬
‫ביד ימין‬
‫אתם משחררים‬
‫את החוט‬
‫של האמת.‬
‫כמה אנשים אתם?‬
‫שמונה.‬
‫אותם אנשים שתכננו את השוד בטולדו.‬
‫כמה זמן לקח לתכנן את השוד בכפר בטולדו?‬
‫חמישה חודשים.‬
‫כשהעפיפון מתרומם,‬ ‫כשהם חושבים שאתם דוברים אמת,‬
‫כשהם בטוחים שהם יוציאו מכם משהו,‬
‫אתם מושכים בחוט בידכם השמאלית,‬
‫עוצרים את העפיפון.‬
‫מעכבים אותם.‬
‫אתה לובש תחתונים?‬
‫תמיד חשבתי שאנשי צבא אוהבים‬ ‫שהחבילה תלויה בחופשיות.‬
‫לא ככה?‬ ‫-"תלויה בחופשיות."‬
‫מישהו יכול להגיד לי למה היא לא לבושה?‬
‫אני מתנצלת.‬
‫אני שמחה שאנחנו נפגשות שוב, מיס טוקיו.‬
‫הפעם נהיה מעשיות. אני אשאל ואת תעני.‬
‫מיהו הפרופסור?‬
‫תרגום כתוביות:‬ ‫תמר בן יהודה‬