Spusti pištolj.
Raquel se čini dobro. Drago mi je zbog toga.
Znaš, nakon prekida
može biti složeno dok se obje strane ne oporave.
Da, i meni je drago. Raquel je...
-iznimna žena. -Svakako. Želim joj najbolje.
Ako su ona i kći dobro, sve je u redu.
-Je li ti vruće? Da upalim klimu? -Ne.
Do mene je. Osjećam se malo...
Malo loše.
Jesi pio kavu od cateringa? Trebali bi je zabraniti.
Pogriješio sam i popio tri šalice. A i imam to nešto.
S debelim crijevom. Nije ozbiljno. Bakterija...
Zbog nje trebam češće na zahod od uobičajenog.
Sram me je. Nisam htio obaviti nuždu na mjestu zločina.
Da stanem?
Ako nije problem. Hvala.
Nije. Stat ću na idućoj benzinskoj.
Najbolje da odmah stanemo. Evo, ovdje.
-Možemo ondje stati. -Ondje?
Može. Nema problema.
Hvala.
Salva.
Jesi dobro?
Da, puno bolje.
Da čovjek ne povjeruje.
Spreman sam kad i ti.
Suárez, dođi na tren.
Pilar.
Želim da pregledate Ángelov automobil.
-Jesmo. Dio je postupka. -Jeste našli što neobično?
Kočiona cijev bila je začepljena, ali to nije ništa.
Kako misliš?
-Netko je to mogao napraviti. -Da. No to obično nije slučaj.
Cijevi se začepe, dijelovi rastrgaju...
Dogodi se kad se auto dvaput prevrne pri brzini od 170 na sat.
-Žao mi je. -Čekaj.
Je li rekao otkud mu žličica?
Nije.
Moram natrag.
Kad je Ángel stigao u Toledo? Jučer?
Da, jučer. No...
Možda ju je našao ovdje,
ako je bio ovdje prije nas.
Ne znam. Možda ju je uzeo
u kafiću ili ljekarni.
Možda je sumnjao u nekoga
-i htio se pobrinuti... -Raquel, polako.
Nećeš to tako riješiti. Samo Ángel zna otkud je žličica.
Ángel i tip koji im pomaže izvana.
Isti tip koji nas je prisluškivao
i koji je pokušao ubiti Ángela prčkajući mu po kočnicama.
Rekla je da nema dokaza.
Ángel je našao trag...
i netko ga je htio ubiti i učinit će to opet ako se probudi.
Što želiš reći?
Ovaj put...
mi postavljamo zamku.
Razmišljao sam o onome što si rekao,
da želiš najbolje za Raquel.
Što je?
Pa, mislim da nije istina.
Da je istina, ti ne bi...
jebao njenu sestru.
-To te se ne tiče. -Oprosti, ali mislim da me se tiče.
Kad sam čuo priču, pomislio sam: „Taj je tip
do ušiju zaljubljen ako je tako što učinio.“
Da se zaljubi i jebe supruginu...
sestru.
No kad sam saznao da si se upucavao kćerinoj učiteljici...
Njenoj učiteljici.
Tad mi je bilo jasno. Jedan si od onih
čija je pamet u pimpeku i mišićima.
Poremećen, netko tko se pretvara u društvu.
Najviše mi smeta što Raquel mora psihijatru, a zapravo bi ti trebao.
Ti nećeš psihijatru, ne vidiš koliko si sjeban.
Kujin sine.
Kujin sin? Ja?
Govno prokleto.
Izlazi iz auta.
Ako iziđem, toliko ću te istući da nećeš znati koji je dan.
Izlazi iz jebenog auta.
Znaš li što je ovo?
Moj lijek.
Dani života.
Ludo je...
da je nešto tako vrijedno u tako krhkoj bočici.
Zar ne?
Vidim da ti gubitak na izborima nije lako pao.
Trebaš poraditi na tome.
Neću tu sjediti
i čekati da me ubiju jer se tako izglasalo.
Ostani ako želiš.
No nećeš odlučivati za nas.
To je to, pođite u miru.
Nema problema. Uključit ću vas u molitve.
Predivne sam dane s vama proveo.
Tokio, hajde. Dolaze.
Berline,
kaži što je Černobilski plan
ili ću ti porazbijati zalihu.
Ne.
Ne!
Zbilja ćeš me mučiti razbijajući staklene bočice?
Joj, Tokio.
Tako zrela za jedno, tako djetinjasta za drugo.
Pokušaj s nečim uvjerljivijim.
Odreži mi neki ud, na primjer. No toliko sam nadrogiran opijatima
-da možda ne primijetim. -Denvere.
Daj revolver.
Reci nam što je Černobilski plan.
Nemaš ti muda.
Nemaš.
Tri...
dva...
jedan.
Što sad? Želiš li nešto reći?
Vidjet ćeš svoje.
Nastradat ćeš.
Tokio.
Eto drugog.
Kujin sine.
Eto i petog.
Što to radite?
Igramo ruski rulet, Nairobi.
Vrati se poslije.
Jebote, Tokio!
Jesi poludjela? Kojeg vraga radiš?
Želiš da svi najebemo zbog tebe?
Sjebat ćeš plan.
Očito.
I to sama.
Ja?
Ja ću sjebati plan?
Ne možeš, zar ne?
Jednom u životu ne možeš zastati i razmisliti.
Praznoglava glupačo!
Možda jesam praznoglava,
no tvoj je plan potrage za sinom glupost!
O čemu ti?
Kad te posljednje vidio? S tri godine?
-Ne sjeća te se. -Začepi gubicu.
-Neće te prepoznati. -Začepi.
Jer već ima majku i oca koji su mu, u njegovim očima, pravi roditelji.
-Ne znaš ti jebeno ništa! -Molim?
Ne znaš jebeno ništa!
Ono što znam jest da si ga ti nosila
i napustila zbog nekih jebenih tableta!
Ne čujem te baš dobro.
Da se malo približiš vratima?
-Još bolje, otvori ih. Reci mi to u lice. -Glupa kujo!
Kažem da si propustila priliku da budeš majka.
Prihvati to.
Dosta!
Hej, Tokio.
Mislim da je izmaknulo kontroli. Zar ne?
Rekao si da rizik nije bitan.
Evo nas.
Sine!
Slušaj me!
Odmah iziđi!
-U dubokim si govnima. -Dubokim govnima?
Kakve veze ima? Sve se raspalo!
Gle, zaboravi na ono sa Stockholmskim.
Brzali smo sa zaključcima. Nismo doktori!
Molim te, nemoj zasrati.
Hoćemo izići?
-Ne. -Možda još možemo glasati...
Ne!
Glasali smo.
Završi više.
Hajde...
završi.
Ako je ovo moj kraj, pucaj. Hajde.
Smrtno sam bolestan.
Nisam netko čije ćeš snove okončati.
No ako me želiš prestrašiti, imaj na umu
da ćeš, nakon što mi prosviraš glavu, ti biti preplašena.
Ja sam jedini koji zna plan.
Nećeš jebenog pojma imati kako izići odavde!
Svi vi...
igrate ruski rulet!
Hajde!
Završi više.
Oprosti, Alberto. Zanio sam se.
Oprosti mi.
Alberto.
Uhićen si zbog napada na policajca.
Ne miči se!
Ostani tu.
Imam pritvorenika. Napad na policajca.
Uzmite otiske i zatvorite ga.
Sjednite. Odmah se vraćam.
Počivao u miru.
Helsinki.
Kad si spreman.
Počivaj u miru, Oslo.
Najtiši među nama.
I onaj s najmanje sreće.
Ja sam sljedeća.
Zaslužila sam.
Dok su ostali odmarali, Berlin mi je pokazao što zaslužujem.
Jasno i nepovratno.
Izgledaš kao poklon.
Samo ti vrpca nedostaje.
Što ćeš učiniti?
Čuvaj snagu, Tokio.
Ubit ćeš me?
Ne.
Ne, neću te ubiti.
Neću te ni mučiti.
Kujin sine. Mrzim te.
Da te nešto pitam. Zašto ovo treba biti kraj nečemu?
Zašto ne bi bio početak...
predivnog prijateljstva?
Tako je sve počelo.
Početak kraja pljačke
i dana iza zidova.
I ljubavi prema Riju.
I svačijih snova.
I moje slobode.
Tko je? Ne vidim lice.
Oliveira.
Imamo je.
Zašto su predali jednu od svojih?
Svi se odmaknite 20 metara. Možda ima bombu.
-Ima bombu! Odmaknite se! -Protokol za opasnost od bombe.
Protokol za bombe. Možda je zamka.
-Na pod! -Maknite se! Možda ima bombu!
Neka se razodjene.
Skini čizme i kombinezon!
Brzo!
Skini čizme i kombinezon, smjesta!
Majica. Digni majicu!
Obuzdajte je.
Na pod.
Na pod!
Ruke u zrak.
Da vidimo ruke!
Ne pucajte.
Želim je živu!
Tokio.
Tokio!
Jebemti!
Tri su rizika. Da vas ubiju, da vas rane
i da vas uhvate. Danas govorimo o zadnjoj opciji. Tokio.
Što učiniti ako te uhvate?
Udarac u jaja?
Uvijek na umu imajte zlatno pravilo pljačke.
Kupite si vremena.
Kupite si vremena i...
isprobajte sve da to postignete.
Joj, trbuh!
-Ajmo! -Ne mogu disati.
Sjebali ste me, kvragu!
Uhićenica se žali na bol.
Ne može disati.
Molim liječničku pomoć.
Dobro, odvedite je liječniku.
Primljeno.
Oprezno.
Joj, boli.
Jako boli.
-Još malo natrag. -Kvragu!
Lagao si nam.
Rekao si da su veze zabranjene, a Berlin te zove imenom.
Sergio.
Jer to ti je ime, zar ne?
Sutra ćemo možda drukčije gledati na...
Neću ništa gledati sutra.
Pristala sam jer sam ti vjerovala.
Trebao si biti naš anđeo čuvar.
Anđeli čuvari ne lažu.
Zovem se Sergio.
Sergio Marquina.
Otac mi je bio pljačkaš.
Ubijen je u pucnjavi
s policijom pred bankom. Njemu je...
sinula ova ideja.
Tokio, od svih u skupini ti imaš najkraći fitilj.
Doći će vrijeme kad ćeš pomisliti da se sve raspada.
Da sve ide po zlu.
Da si sama.
No to se neće dogoditi.
Sve sam isplanirao.
Osim toga, imam dosta sreće.
Imaš dosta sreće.
Neću te iznevjeriti.
Želim da to upamtiš.
Najgore što se može dogoditi u vodstvu pljačke:
prvo, da te uhite jer si istukao bivšega glavne inspektorice.
Uzmite otiske i zatvorite ga.
-Drugo, da te traže osobnu. -Osobna.
A ti im daš lažnu.
Treće, da ti uzmu otiske.
I još gore, da se podudaraju s onima iz auta koji je dio istrage.
-Sve iz džepova u kutiju. -Četvrto, da ti uzmu stvari.
Osobito ključeve skladišta iz kojeg vodiš operaciju
i kroz koje će svi pobjeći. I bočicu otrova...
Lijek za srce.
Digoksin.
...kojim si nedavno htio ubiti inspektoričinu majku.
Idemo.
Sjedite dok ne date izjavu.
...iz Kraljevske kovnice prije nekoliko trenutaka. Otmičari su izbacili
osobu privezanu za nosila i s povezom oko usta.
Osobu je uhvatio interventni tim policije.
Riječ je o Silene Oliveiri, otimačici
koja je bila u Kovnici i za koju se zdravstvena služba brine
unutar sigurnosnog perimetra.
Tokio je poludjela.
Bilo joj je previše.
Nije lako...
no nisam imao izbora.
Primimo se za ruke.
Molim vas.
Svi riskiramo život.
Neće vas ubiti da se primite za ruke.
Kada imate ranu,
trombociti se skupe kako bi je zatvorili.
Ako se to ne dogodi, tijelo umire.
-Ranjeni smo i trebamo se ujediniti. -O čemu ti?
-Rio. -Misliš da si propovjednik?
Vođa sekte?
Putujete li sad svi u svemir?
Rio.
-Moraš se smiriti. -Ne. Neću se smiriti!
Poslao si Tokio u zatvor.
I usuđuješ se reći mi da se smirim.
Djevojka mi je. Djevojka.
A ti si je uništio.
Prva ti je ljubav.
Ljetu je kraj, pozdravi se s curom s mora. Čini se kao kraj svijeta, no nije.
Jebeno začepi, ti jebeni psihopate.
Nemaš jebenog pojma što govoriš.
Tko tu nije lud?
Moskva.
-Misliš li da je ovo u redu? -Sinko.
Poludjela je.
Svi smo to vidjeli.
Nairobi.
Postoje pravila. Glasali smo,
ona to nije prihvatila.
I onda je poludjela.
Denvere.
-Znaš da je ovo glupost, zar ne? -Naravno, stari.
No igrala je ruski rulet s Berlinom. Na što ti to sliči?
Ništa se nije dogodilo.
No bilo je ovoliko blizu!
Probudi se, sinko. Otvori oči.
Tokio je poludjela i ne treba nam bomba ovdje.
Ne vjerujem.
Uz Berlina ste.
-Uz psihopata ste! -Ne, nismo uz Berlina.
Uz Profesora smo.
Profesora?
Uhitili su ga.
Vidjeli smo na TV-u.
Neće nazvati. Neće biti na drugoj strani tunela.
Sad ćete reći da ima još dva sata do poziva, zar ne?
Sjajno.
To je posljednji.
Što ćete kada ne nazove?
Neću ostati tu da to gledam.
Neki su taoci otišli.
Tokio nema.
Nema veze ako i ja odem, zar ne?
Znaš da ima veze.
No tvoja je odluka, poštujemo je.
Onda dobro.
-Hoće li netko zatvoriti vrata? -Čekaj.
Kada iziđeš...
maši ovime...
da znaju da se predaješ.
Snajperisti su vani. Pazi se.
Zagrli me.
Želim ti dobro.
Da ne prestaneš vjerovati u ljubav. To je divno.
Moraš vjerovati, vjerovati, vjerovati.
Moraš isprazniti um da bistro razmišljaš.
Vjeruj.
Hajde. Pusti se.
Pusti se. Tako.
Tako.
Kad se odmori, bit će dobro.
Ubiti Berlina.
Jedino što mi je bilo u glavi.
No nije bilo načina. Uzalud sam pokušavala smisliti
kako uništiti Berlina, a da pritom ne naudim Riju.
Da im kažem plan bijega
ili gdje je skladište... No svakom osvetom naudila bih Riju.
Svom malom Riju.
Sranje!
Kujin sine. Sranje.
Gle ti to, g. Prieto.
Gđice Tokio.
Ispitujete žene u gaćama?
Zašto su vas predali?
Pa...
-dogodi se. -Zašto su vas vezali za nosila?
Nisam se slagala s odgovornom osobom.
Mučila sam ga, a to mu nije dobro sjelo.
Dobro.
Želim da znate da je vaš novac zajamčen. Kao što sam vas našao prvi put,
tako ću vas naći i kad iziđite. Dobit ćete ga.
Želim reći, plan ide dalje. Jer u najgorem slučaju...
čekat ćete novac više godina, a u najboljem...
pokušat ću vas izvući čim se sve malo smiri.
Nastavak plana znači...
da ne razgovaramo s policijom i sucem...
-i drugim zatvorenicima? -Tako je.
Prožvakat ću si i progutati jezik prije negoli vas izdam.
Pa, učinkovita je to metoda. Malo gadna,
no učinkovita. No htio sam predložiti nešto...
blaže.
Ispitivanje je igra sposobnosti.
Kao puštanje zmaja koji se svako malo može srušiti.
Desnom rukom...
puštate...
uže...
istine.
Koliko vas je točno unutra?
Osmero.
Isti koji su planirali pljačku u Toledu.
I koliko je trebalo da isplanirate pljačku?
Pet mjeseci.
Kada zmaj odleti, kada povjeruju da govorite istinu,
kada su sigurni da će nešto saznati,
lijevom rukom povučete uže i tako zaustavite zmaja.
Odugovlačite.
Nosite li gaće?
Uvijek sam mislila da vi iz vojske volite da visi.
-Varam li se? -„Da visi“.
Da netko objasni zašto nije odjevena?
Ispričavam se.
Drago mi je vidjeti vas opet.
Sad ćemo biti praktične. Ja pitam, vi odgovarate.
Tko je Profesor?
Prijevod titlova: Rozalia Grgić