Ellenőrző hívás.
- Itt minden simán megy. - "Simán"?
Olyan "simán", hogy a rendőrség kihallgatja Tokiót?
Hogy majdnem kivégezted Riót?
Berlin, mit művelsz?
Professzor, itt Nairobi.
Berlin nincs jó állapotban, így mostantól én vagyok a főnök.
Kezdődjék a matriarchátus!
Ha kép készülne erről a pillanatról, lehetne az utolsó emlékem a pénzverdéről.
Sok hibát hagytam odabent, egy meggyengült csapatot,
és egy női rablót, akiben volt kurázsi folytatni: Nairobit.
Professzor, ez a hely egy káosz.
A helyzet itt bent kritikus.
Tokió egy székhez kötözte Berlint, és orosz rulettet játszott.
Berlin átadta a rendőröknek, aztán Rio kilépett,
Berlin meg majdnem kivégezte. Tiszta vietnámi kivégzőosztag!
Ja, és Helsinki megfojtotta Oslót.
- Megölte? - Vegetatív állapotban van.
Helsinki azt mondja, ezt akarta volna. Látod, ez egy kurva díjnyertes káosz.
Így nincs más választásom, mint átvenni az irányítást,
míg minden a helyére kerül.
Mi dolga volt a rendőrséggel?
A toledói háznál voltam, ez a terv része volt.
Professzor,
tudnunk kell, milyen helyzetben vagyunk.
HÉTFŐ
Van néhány elvarratlan szál.
A RABLÁS 83. ÓRÁJA
A legelvarratlanabb szál a világon.
Ángel felügyelő helyettes felfedezte a Professzort.
Megszerezte az ujjlenyomatát, várt, hogy felébredjen és kitálaljon.
A Professzornak nem volt sok ideje...
ahogy senki másnak.
RENDŐRSÉG
Ezek szerint a benti helyzet sem sokkal jobb.
Tedd, amit tenned kell odakint, én addig rendbe teszem a dolgokat bent.
Kapcsolom a hívást, a sátorból jön.
Felügyelő?
Mielőtt a tárgyra térnék, tisztázzunk egy fontos kérdést!
Mostantól hogy hívjam?
Professzornak? Sergiónak? Esetleg... Marquina úrnak?
Magának mindig Professzor maradok.
Így ismert meg, nem?
Maga nekem mindig Murillo felügyelő lesz, még ha egyszer a hóhérommá is válik.
Emlékszik az első aktusára?
Persze. Ezt nem szoktuk elfelejteni.
Nekem ez az első alkalmam...
a bűnözés világában.
Akár jól, akár rosszul sül el, mindig...
szép emlékként fogom őrizni.
Maga lelkes rajongó.
A világnak ilyenek kellenek.
Remélem, hogy ha kijut a börtönből,
segít az ország előrelépésében, mert...
Hol történt?
Mi?
Az első aktusa.
Egy sátorban.
Ez csodás. Látja, ez jó helyszín az első alkalomra.
A természet hangja, a fények...
Igen, ebben igaza van. Mondhatjuk, hogy a többi...
kísérletezés volt.
És... rövid.
Jó, Professzor.
Értesíteni akartam, hogy a társát Silene Oliveirát
ma este ideiglenesen őrizetbe vesszük óvadék nélkül.
Mivel dühítette fel úgy, hogy átugorja a 72 órás őrizetet?
Mondjuk, hogy túl szellemes volt.
De valamit nem értek. Miért az embereiket engedik el a túszok helyett?
Mondjuk, hogy nézeteltérések akadtak a csapatban.
Sarokba vannak szorítva. Ezt maga is tudja.
Bevallom, hogy nyerésre áll, de ez csak egy csata.
Egy apróság egy háborúhoz képest.
Még akkor is ugratja, ha bent lázadnak.
Van vér a pucájában.
Salva, hogy vagy?
Hogy vannak a sebeid?
Hát...
nem gondoltam, hogy ennyire fájhat bekötni a cipőfűzőm.
A sebeidnek ápolásra van szüksége.
Egy ápolónőre...
Ez...
nagyon csalogató ajánlat.
Szívesen ápolnálak, de...
csak ha átjössz, mert szeretném látni a lányomat,
- és ez nem a legromantikusabb randi. - Nem tudnék jobbat mondani.
Rendben.
Ha évekig gondolkodsz valamin,
ez a valami jelenti számodra a világot.
A tökéletes világot.
De a terv már nem csak a Professzoré volt. Hanem mindannyiunké.
És épp együtt csesztük el.
A Professzor védtelennek érezte magát.
Raquel karjaiban látta a legjobb menedéket.
Az egyetlen menedéket.
Most te is túsz vagy.
Mi a baj?
Megpróbáltak megölni.
Majdnem lelőttek.
Miért akartak megölni?
Átadták Tokiót a rendőrségnek.
Én is fel akartam adni magam.
- Alison! - Hagyd!
A lánynak elment az esze!
- Mi lesz, ha megjelenik Tokió? - Nem fog. Kirúgták.
Ez még jól is jöhet nekünk.
- Mire? - Arra, hogy kijussunk!
Egyszer és mindenkorra!
Ilyen nehéz megérteni? Bassza meg!
Bezárták a társainkat,
pedig szabadságot ígértek nekik!
Néhányunkat nagyon megaláztak.
Tönkretették a kapcsolatomat,
és az apaságomat.
És a pénz, amit ígértek, ha itt maradunk...
hazugság.
Egy kibaszott átverés! Ő megerősítette!
Meddig maradunk itt tétlenül?
A rablók most gyengék.
Ez nem vitás. Ha nem használjuk ki ezt a lehetőséget,
hagyjuk őket megszökni. Végeznünk kell velük!
Minden méltóságunkkal, dühünkkel,
a bennünk rejlő vadállattal!
Valamit tennünk kell. Nem tudom.
Lopjunk tőlük fegyvert!
Mi?
Miről beszélsz? Honnan szerzünk fegyvert?
Egy kamufegyvert elcserélünk egy igazira.
Ha tudtok szerezni egy kamufegyvert, el tudjátok cserélni.
Így az egyikük fegyver nélkül marad.
És az egyikőtöknél fegyver lesz.
Szia, kicsim!
- Anya, te itt ilyen későn? - Anyu!
Édesem!
Gyere ide!
Gyere!
Várjunk csak!
- Miért vagy ébren ilyen későn? - Látni akartalak.
Én is téged.
Szia!
Miért nem szóltatok? Főztem volna vacsorát.
Vacsorázni jöttetek, nem?
Igen. Vacsorázni és aludni egy kicsit. Ugye?
Ti jártok?
Jaj, kicsim!
Hát...
Igen, ugye?
Olyasmi.
De megkérdezted tőle?
Hát nem... igazából nem, de...
csókolóztunk, és az... majdnem ugyanolyan.
Ja, jó.
Gyere, kicsim, menjünk!
Holnap iskolába kell menned. Ágyba!
Ne aggódj! Majd én lefektetem.
Köszönöm.
Tényleg megverted?
Hát...
igen.
Őszintén, feldühített a gondolat, hogy kezet emelt rád.
Nem szeretem az erőszakot.
Nem kellett volna, te meg tudod védeni magad.
- Nekem ehhez semmi... - Salva.
Örülök, hogy adtál pár pofont a hülye volt férjemnek. Nekem kellett volna.
Még ha nem is helyénvaló ezt mondanom.
Hát...
néha az egyetlen lehetőség nem helyénvaló.
Tapasztalatból mondom.
Örülök, hogy itt vagy.
Jó, mostantól mindenki zsákokat zár. Megállás nélkül.
A hazugságokról egy szót se?
Hagyd a Gandhi-szarságot, különben szart eszel reggelire, ebédre, vacsorára.
Amúgy garantálhatom, hogy én senkinek sem hazudtam.
Most Nairobi a főnök. Úgyhogy mindenki csomagol!
Nairobi kemény nő létére.
Berlin...
süllyedünk.
Most azt hiszem, a legfontosabb, hogy mind kijussunk élve
és ne kövessünk el több hibát.
Mondd csak!
Velem vagy...
vagy ellenem?
Ecc, pecc,
kimehetsz...
- holnapután bejöhetsz. - Bejöhetsz.
Veled vagyok, Nairobi.
A legvégsőkig.
Belekóstolok az államcsínyedbe.
És bevallom, felizgat,
hogy egy istennőt szolgálok.
Hát jobb, ha imádkozol az istennőhöz, nála van morfinod! Ne felejtsd el!
Ebben az irodában tartják a kamufegyvereket.
És?
Egyikünknek be kell jutnia, hogy szerezzen egyet.
És melyik rablóval akarod elcserélni?
Denverrel.
Ő a leghülyébb.
- És ki veszi el a fegyverét? - Mónica.
- Amikor elhívja a kezelésre. - Miért tenne ilyet?
Ez öngyilkos merénylet.
Mert az a bűnöző levadászta.
Mert elvitte egy zugba. Kihasználta a félelmét...
hogy párszor megdugja.
És úgy tűnik, most elhagyta. Igaz?
Igen.
Sajnálom.
De ez így működik.
Néha megváltoztatnánk az életünket.
Reménykedünk.
De a rablók nem visznek magukkal.
Rendben.
Megszerzem én a fegyvert.
Nálad vannak az irodakulcsok másolatai?
Nem.
Mi a Csernobil-terv?
A Csernobil-terv egy kétségbeesett, de nagyon szép terv.
Arról szól, hogy felszáll a pénz a tetőről lufikkal,
azokat lövésekkel kidurrantjuk, és csodás esőt idézünk elő.
Hívjuk a rádiót, a tévét...
Mint egy karácsonyi ünnepség, csak 50 eurós bankjegyekkel.
Ez a Csernobil-terv?
Ezrek szedik össze a lóvét, káosz a rendőrök közt. Képzeljétek el!
- Egymilliárd euró esik az égből. - Aha.
Mi eközben eltűnünk a tömegben.
Nagyon szép.
Tudjátok, hogy a Professzor idealista.
A pénznél jobban érdekli az üzenet.
Tartottam a szám, mert fontos az időzítés.
Kívánjatok szerencsét!
Torres úr,
az irodámba!
Jöjjön be, Torres úr!
Lássuk csak...
növelhetnénk a nyomtatási sebességet?
Lássuk csak! Ez lehetséges.
De nagyon veszélyes lenne.
Ha beakad a papír, három vagy négy órába telne megoldani.
- Számolja ki a gyártás növekedését! - Rendben, kisasszony.
Arturo úr?
Állj fel, Torres! A fenébe, állj fel!
- Mit csinál ott? - Semmi közöd hozzá. Kerüljük a feltűnést!
Sétálj az ajtó felé, és ne zárd be!
Sajnálom, de jelentenem kell magát.
Ha megtudják, hogy láttam, nekem is annyi.
Figyelj... te semmirekellő!
Fegyver van nálam.
És ha jelenteni mersz,
a tiéd az első golyó.
Elnézést, Arturo úr, de ez egy hamis fegyver.
Nyitva hagyta a táskát.
Hallgass ide! Figyelj jól, csak egyszer mondom el!
Ha ennek vége, és garantálom, hogy pár óra múlva vége,
te visszajössz ide,
a szar munkádba.
És én másnap várlak majd.
Egy jó elbocsátással és egy fegyelmivel, amitől becsinálsz.
Szarban leszel, míg nyugdíjba nem mész. Megértetted?
Van három lányod, ugye?
Kettő közülük munkanélküli úgy...
hét éve, ha jól emlékszem.
Szóval rajtad múlik.
Torres.
- Nairobi kisasszony. - Igen?
Kétmillió euróval növelnénk a termelést
óránként.
Csináld!
Sőt, hatóránként technikai szünetet tartunk.
- Ez plusz kétmilliót jelent. - Rendben.
Olyan biztos, hogy ezt beindítom, ahogy Nairobi vagyok.
Aggaszt valami?
Nem.
Félek, ez volt életem legszebb estéje.
Salva. Engem már megnyertél, nem kell túloznod.
De így van.
Az a helyzet, hogy nem számítottam rá.
Ja, hogy nem számítottál rá?
Miért, te mindenre számítasz?
Hát mondjuk, hogy...
olyan férfi vagyok, aki...
megtervezi, milyen ruhát vesz fel másnap.
Olyan férfi, aki a fejébe vette...
hogy...
elkészíti a világ legjobb ciderét.
És...
mindent tanulmányoztam. A...
savasságot, az erjedést...
minden összetevő minden lehetséges reakcióját.
Évről...
évre.
És ha van egyetlen rossz almád...
tönkreteheti az egész hordót.
Salva, ez az cider dolog súlyos nálad.
Ez apám nagy álma volt. És...
meghalt, nem váltotta valóra.
Ő...
szeretett volna...
kétezer-négyszáz hordót.
Megértem a tisztelgésed, de... miért nem csinálod meg a felét?
Vagy a felének a felét...
és aztán...
élhetsz a saját álmaidnak?
Menjünk el!
Pár nap múlva befejezem az cidert, aztán elmehetnénk egy karibi országba.
Hát...
nekem nincs ciderem,
de van egy anyám és egy lányom, és itt egy rablás, amit meg kell oldanom.
Fogjuk anyádat...
és a lányodat, és velünk jönnek. A lányod egy tengerparton nőne fel.
Raquel...
nem akarom, hogy ez elmúljon.
Nem akarom semmibe venni...
ezt az élni akarást, mert sosem volt ez bennem ilyen erős.
Átkelnél az óceánon egy...
anyával, a lányával és...
egy nagymamával?
Most igen.
Van egy B-tervem.
Nem is tudom, ez...
annyira őrült ötlet...
hogy...
mást el sem tudok képzelni.
Oldd meg a rablást! Tedd, amit tenned kell!
Aztán elmegyünk.
Jó.
- Jó. - Jó.
- Igen.
Mindenki figyeljen!
Ezt 24 órán belül megoldjuk, és visszatérünk az életünkhöz.
Már eléggé elhanyagoltuk.
Suárez. Hívd Sánchez parancsnokot!
Nem halhat meg senki más, és el sem kaphatnak titeket. Nairobi,
figyelj! Remek, hogy eddig eljutottatok,
úgyhogy fogadd őszinte gratulációmat!
Figyelj jól! Kihozlak onnan titeket.
Mielőtt még ők teszik ezt meg.
- Lobo és a többi COD-os is jöjjön! - Mi jár a fejében?
Kezdem azt hinni, hogy a férfi itt kint a művelet igazi agya.
Ő tette elénk a nyomokat, amik elvezettek a toledói birtokra.
De tudom, hogy kapjuk el.
Először is felhozzuk a túszokat az alagsorból.
Köszönöm. Már nem vagyunk elegen a túszok őrzésére.
Amúgy is szabadságot ígértünk nekik. Hadd kapják meg!
Elengedjük a túszokat, de adj egy órát!
Ez egy nagy előadás egy ilyen kis közönség számára.
- Igen? - Elengedek 11 túszt.
Egy feltétellel.
Szeretném, ha egy riporter bentről tudósítana.
Élő közvetítés.
Nézze!
Szívesen segítenék magát reklámozni,
de nem kötelezhetek civileket, hogy bemenjenek. Ezt jól tudja.
Igaz.
Teljesen igaza van. De senkit nem kell köteleznie semmire.
Csak fel kell ajánlania. Biztos vagyok benne,
hogy számos újságíró önként jelentkezik majd.
- Át kell még gondolnom. - Természetesen.
De emlékezzen, hogy felveszem a beszélgetéseket, és a legutóbb,
amikor elutasította a túszok elengedését...
mondhatjuk, hogy azt a közvélemény nem fogadta jól.
De persze, gondolkodjon csak!
Mekkora szemét!
Bassza meg!
Jó. Beszéljünk valami másról! Hogy magyarázzam el...?
- Szeretitek a focit? - Igen, foci!
Professzor, a hazámban a foci...
Képzeljetek el egy focimeccset!
- Már megint foci? - Figyelj, Nairobi. Egy VB-meccs.
Brazília Kamerun ellen játszik. Ki nyer?
- Ember! - Nyugi!
Vagy inkább...
mit szeretnétek, ki nyerjen?
Én azt mondom, Brazília nyer.
De én Kamerunnak szurkolnék.
- Kamerunnak. - Igen.
- Kamerunnak, tutira. - Kamerunnak, mindenképp.
Ha megfigyelitek, az ember ösztönből...
mindig...
mindig a gyengébb oldalán áll.
A vesztesekén.
Így ha megmutatjuk a világnak a gyenge pontjainkat,
a sebeinket,
hogy mindjárt...
megadjuk magunkat,
akkor libabőrt...
idézünk elő.
Bárki Kamerunnak szurkolna, aki nem brazil.
Még néhány brazil fickó is.
- Vagy brazil lány. - Jól van, uraim!
Kamerunra!
Hogy szoktatok énekelni?
Kamerun, Kamerun, Kamerun!
Kamerun!
Jön a Kamerun-terv.
Elengedjük a túszokat az alagsorból.
És jön egy riporter meg egy operatőr, hogy felvegye.
Kell egy interjúalany.
A javaslatom...
te vagy, Rio.
Megértem a dühödet, de szükségünk van rád.
Nem kell maszkot húznod, empatikus vagy...
Szerinted benne leszek a tévében?
Hogy Tokió lásson a börtönből fülég érő szájjal,
mintha mi sem történt volna.
Már túsz vagyok.
Semmiben se számítsatok rám!
A fenébe is, én megcsinálom.
- Született panaszkodó vagyok. - Nem is.
Mások panaszkodnak rád.
Majd én.
Ha nem kell sokat beszélni, majd én.
Csinálhatnád, de nem.
Nem.
Majd én... maszkban.
Maszkban?
Élő közvetítésben?
Most mik vagyunk? ETA tagok?
Dzsihádisták?
Nem.
Ehhez az interjúhoz... adnunk kell az arcunkat.
Hogy egész Spanyolország... érezze a tekintetünket...
a légzésünket. Hogy megértsék a fájdalmat...
és egy kis bánatot.
Ja.
Szóval te akarod csinálni.
De...
tudod, mi a baj?
Ha van valaki, akin sosem láttam fájdalom vagy bánat jelét, az te vagy.
Tokió nincs itt. Rio meg nem akarja csinálni.
Ne becsüld le azt, aki jól végzi a munkáját!
Én jó ceremóniamester lehetek.
Igaza van. Jó színész.
Jól van.
Te csinálod.
Egy interjú 11 túsz elengedéséért cserébe. Mit tudom én.
Ez jobban igazolható.
Erős kritikákat kapunk majd,
- de nincs más választásunk. - Vegyük jegyzőkönyvbe,
és eladjuk átláthatósági gyakorlatként.
Add el, ahogy akarod! De mi van a másik dologgal?
Azzal, amit a kórházban akartok felállítani?
Miért cserébe? Miféle bizonyíték, egy tál szardella alapján?
A bizonyítékok szerint van egy fickó, aki folyton keresztbe tesz.
Ángel elkapta, ezért akarták megölni.
Mindannyian elolvastuk az Ángel balesetéről szóló jelentést.
Nincs bizonyíték gyilkossági kísérletre.
Ne feledjük, hogy alkohol hatása alatt vezetett!
Rendben. Bizonyítékot akartok? Kezdjük a műveletet!
Mondjuk a sajtónak, hogy Ángel, az egyetlen, aki tudja, ki ő,
felébredt a kómából!
Garantálom, hogy 17,00 előtt
a fickó eljön a kórházba, hogy megölje.
De mi ott leszünk, hogy elkapjuk.
Arra kérsz, hogy töltsem meg a kórházat
titkos ügynökkel, mint egy rendőrségi képregényben?
A gyárra kéne összpontosítanunk.
Mi lesz az újságírókkal? És ha belőlük is túszok lesznek?
Az interjú csak egy álca. Az időnket akarják vesztegetni.
Parancsnok. Csak most az egyszer
hadd állítsunk csapdát mi nekik!
Tíz ember elég?
Húsz.
Mónica, te jössz!
Menjünk!
Ehhez le kell venned a kezeslábast.
Elfordulnál?
Már nem vagyunk együtt, nem?
Semmi gond.
Szabad?
Várj!
Most!
Hogy van a sebed?
Nagyon fáj.
És csíp.
Csak egyetlen esélyünk van.
És élve akarom.
Senki se lőjön, csak ha nagyon nagy a veszély!
Az első dolgunk...
kihozni onnan Ángelt, és biztonságos helyre vinni.
Ehhez kell egy szoba egy másik emeleten.
Amint áthelyeztük, elhintjük a gyógyulása hírét.
A célpontunk hamarosan lép.
Fontos, hogy mindenki a helyén legyen.
Mindenki élje bele magát a szerepébe, játssza tökéletesen!
Ez egy nagyon összetett művelet, így erős koncentrációra van szükség.
Hozzáférésünk lesz a zárt körű biztonsági kamerákhoz.
Nem akarok biztonságiakat az emeleten. Még a kórháziakat sem.
Semmi rendőrautó a környéken!
Vörös szőnyeget terítünk le a rohadéknak Ángel szobájáig,
ahol Lobo vár majd rá.
Balmaseda ügynök veszi át Mari Carmen helyét.
Ott várnak majd rá, hogy meglepjék.
Egy középkorú férfit keresünk.
Egyedül lesz 20 rendőrrel szemben. Nehéz lenne meglépnie.
Sikerült?
Add ide!
Gyorsan.
Töltve van.
Elég a pénzpakolásból, tegyetek el, amennyit tudtok!
Elmegyünk! Tessék.
Tedd el!
Gyorsan!
Azonnal indulunk. Ez túl sokáig tartott. Ez a szar.
Menjünk!
A túszejtés ötödik napja.
Egy túsz és két rendőr megsérült,
egy robbanás, túszok szöktek meg,
és most a csatornánk kamerái hatolnak be a helyre,
- amelyet egy egész világ figyel. - A riporterek indulnak a bejárathoz.
Emlékeznünk kell, hogy ez a pillanat történelmi jelentőségű.
A világ minden tájáról több száz csatorna közvetíti adásunkat...
Fedezzétek őket a bejáratig!
...tévés stáb először érkezik a helyszínre...
Nyílnak az ajtók. Figyelem!
Maradjatok a lépcső alján, ahogy kérték.
...Pénzverdében. Kulcsfontosságú pillanat.
Egy percen belül történelmi pillanatot élhetünk át.
A csatornánk egy riportere és operatőre belép a rablás helyszínére.
A rendőrség eddig mehet el. Innentől kezdve
a riporter és az operatőr magukra maradnak.
Sosem láttunk ehhez hasonlót.
Az egész országban mindenhol üresek az utcák.
Vissza az őrhelyekre!
Jó reggelt!
Andrés de Fonollosa. Kösz, hogy eljöttek.
Felvenné ezt, kérem?
Persze.
Már kapjuk a jelet.
- Élő közvetítés a gyárból. - Raquel.
Fonollosa úr, meg kell kérdeznem, miért engedélyezte, hogy újságírók
élőben közvetítsenek innen.
Ez döntő pillanat mindannyiunk számára itt bent, és...
fel kellett vennünk és nyilvánosságra hoznunk.
Kérem, jöjjön velem! Erre.
Ő itt Andrés de Fonollosa,
ismerős arc a rendőrségnek.
Rabló, informátor, korábban elítélték emberkereskedelemért.
Itt a 11 túsz...
- akiket végre elengedünk. - Ott vannak.
Felismerem... Manuel Garcíát,
Alfonso Martínezt és María Cornejót. Úgy tűnik, elengedik őket.
- Mind idegesek vagyunk... - Készüljenek az orvosok!
...szinte, mint az iskolai szünetre váró gyerekek.
Köszönöm mindenkinek...
a merészséget és bátorságot...
amit tanúsított.
És...
neked különösen.
Neked és a babádnak.
Bebizonyítottad, hogy erős nő vagy.
Miért pont most hozták meg a döntést,
ötnapos fogva tartás után, hogy elengedik a túszokat?
Öt nap? Nehéz elhinni, hogy csak néhány nap volt.
Tudja...
Nehéz időszakon mentünk keresztül.
A helyzet kritikus.
Az egyetlen lehetőségünk, hogy megadjuk magunkat. Ezért van itt.
Ez a gesztus a vég kezdete mindenki számára.
Helsinki,
itt az idő.
Elmehetnek.
Köszönöm.
Mesterlövészek, készültség! Egyes rohamosztag, távolságtartás!
Vettem.
Elengedjük őket, hogy kedvező feltételeket biztosítsunk magunk számára.
- Megadják magukat? - Tudjuk, hogy vesztettünk.
Nyissák ki az ajtókat!
Tizenegy elengedett túsz. Élőben látjuk.
- Kijönnek. - Végre egy jó hír a Királyi Pénzverdéből.
Ott vannak. Izgalmas pillanat. Úgy tűnik, a rablók hajlanak a meghátrálásra.
De több nagy szalagcím is van.
A RABLÁS SZÍVÉBEN
Fonollosa beismerte, hogy a helyzet kritikus,
hogy meg kell adniuk magukat.
Szó szerint a következőt mondta: "Ez a vég kezdete,
és tudjuk, hogy vesztettünk."
Nem tudom, látott-e már holttestet.
Néhányunknak szintén ez az első alkalom. Maga azért jött, hogy elmondja az igazat.
Tessék! Ez az igazság.
Megvertek minket.
Legyőztek minket.
Fontos, hogy ezt megerősítse,
kérem.
Így van.
Nincs pulzusa. Meghalt.
A szökött túszok leütötték.
Pár óra múlva meghalt.
Talán az embereknek ott kint
ez a férfi csak egy tolvaj.
De számunkra egy társat és barátot jelentett.
Senki nem készít fel erre.
Senki. Ez az egyik oka annak, hogy túszokat engedünk el.
Néhányan itt bent azt hittük, nem jutunk ki innen élve, de...
nem hittem volna, hogy épp ő hal meg.
Úgy érti, volt olyan a csapatban, aki hajlandó volt feláldozni magát?
Nem.
Egyáltalán nem. Egyszerű emberek vagyunk.
Olyanok, akik nehézségekbe ütköztek...
mindenfélékbe. Mint bárki más.
Halálos betegségekkel is találkoztunk. És ilyen...
elkeseredett lépést kellett tennünk, hogy hagyjunk valamit a családjainknak.
Hogy hagyjunk valamit a szeretteinknek.
Ami azt illeti, én Hellmer miopátiában szenvedek.
A rendőrség tudta.
És nem szégyellt hazugságokat terjeszteni rólam.
Lehet, hogy tolvaj vagyok...
egész életemben az voltam. Bankokat, ékszerüzleteket raboltam ki.
Betörtem kastélyokba. De sosem adtam el senkit.
Sosem adtam el nőket.
Nem vagyok kerítő...
emberkereskedő...
aki kiskorúakat erőszakol meg. Én nem.
Kérdezze majd meg a rendőrséget, hol tartják ezeket a fájlokat!
Úgy érti, a rendőrség hazudott a nyilvánosságnak?
A rendőrség hazudik!
Hazudik a nyilvánosságnak!
Hazudtak a barátaimnak.
Megtaposták a családom nevét.
Tolvaj vagyok.
De minden jogom megvan ahhoz, hogy ne rágalmazzanak.
Ugyanannyi jogom van békében meghalni... mint bárki másnak...
és méltósággal.
Állítsa le, kérem! Nem tudom folytatni.
Aznap reggel világszerte felkapott téma voltunk.
Az emberek elhallgattak a kávézókban és a taxikban.
Fonollosa szerint a rendőrség hazudik.
Beszennyezték a médiát a múltjával kapcsolatban.
A jogi aktáit követeli.
Kamerunként mezítláb játszottunk Brazília ellen.
Mindenki nekünk szurkolt.
Híradó Cristina Saavedrával. Tessék, Cristina!
Rendkívüli hír, Ángel Rubio felügyelő felébredhet a kómából.
Mesterségesen tartották kómában a közlekedési balesete után.
A felügyelő helyettes az M-506-os úton szenvedett balesetet,
egy építkezési konténerházba csapódott autójával
az egyik sávban, majd a jármű többször megpördült.
Professzor, láttál minket a tévében?
Nairobi, annyira eggyé kell válnotok, mint egy evezős csapatnak.
Mondd meg Riónak, hogy a hajó kapitányaként kihozom Tokiót a börtönből!
Ez az én Professzorom! Ez az!
Add Berlint!
Berlin.
Én?
Igen, te.
Köszönöm.
- Igen? - A felügyelő helyettes magához tér.
- Mekkora az esélye annak, hogy ez igaz? - Nem tudom.
Ez csak a rendőrség meséje.
Azt mondják, az áldozat felébred, hogy odacsaljanak.
Ez csak szar sorozatokban hihető.
És ha nem?
Csak ő tud rólam,
- az egyetlen elvarratlan szál. - Melyik a szobája?
A 119-es.
Ez csapda.
Igen.
Kilencven százalék az esélye, hogy csapda.
- Kilencvenkilenc százalék. - Kilencvenkilenc.
- Egy százalékot hagyunk a véletlenre? - Nem.
Oda kell menned, hogy megtudd, csapda-e, és ha nem az,
meg kell ölnöd.
Bemenni egy kórházba...
ahol kétségtelenül úgy 50 rendőr vár rám?
Sergio, gondolkodj, a fenébe!
A gyerekkorod felét kórházban töltötted.
Hogy sétálj be úgy egy csapdába, hogy ne kapjanak el,
miközben tudod, hogy vár rád a kivégzőosztag?
Úgy, hogy...
megfutamodásra kényszerítjük...
a kivégzőosztagot.
A feliratot fordította: Kertai Eszter