Avrapporteringssamtal.
-Allt går som smort. -Går som smort?
"Smort" som i att Tokyo förhörs av polisen?
Som i att du skulle avrätta Rio?
Berlin, vad sysslar du med?
Professorn, det är Nairobi.
Berlin är indisponibel.
Från och med nu har jag ansvaret.
Låt matriarkatet påbörjas.
Om vi fotograferade denna stund, kunde det vara min sista vid myntverket.
Med misstag kvar på insidan,
en försvagad grupp
och en rånare med mod nog att leda: Nairobi.
Professorn, vi har tappat kontrollen.
Situationen är kritisk.
Tokyo spelade rysk roulett med Berlin som var fastbunden.
Sedan lämnade Berlin över henne till polisen och Rio deserterade
och Berlin avrättade honom nästan.
Helsingfors kvävde Oslo.
Dödade honom?
Han var i vegetativt tillstånd.
Helsingfors menar att han hade velat det. Allt är en total katastrof.
Jag har inget annat val än att ta över tills vi är på rätt spår igen.
Vad gjorde han med polisen?
Jag var vid Toledo-huset. Det var del av planen.
Professorn,
vi måste få veta vilken situation vi är i.
MÅNDAG KL. 21,00
Vi har några lösa ändar.
STÖTENS 83:E TIMME
Det var den största lösa änden av alla.
Biträdande inspektör Angel avslöjade Professorn.
Han hittade fingeravtrycken och väntar på att vakna ur sin koma.
Professorn levde på lånad tid...
...precis som alla andra.
Situationen är visst inte mycket bättre därinne.
Gör vad som krävs där ute, så löser jag det härinne under tiden.
Jag släpper igenom samtalet från tältet.
Inspektören.
Jag måste förstå något viktigt.
Vad vill du att jag ska kalla dig?
Professorn? Sergio? Eller... Herr Marquina?
Jag är alltid Professorn för dig.
Vi träffades ju så.
Jag kommer att minnas dig som inspektör Murillo även om du avrättar mig en dag.
Minns du första gången du älskade?
Visst. Det glömmer man väl inte?
Detta är min första gång...
...som brottsling.
Vare sig det lyckas eller inte, kommer jag alltid...
...att minnas det väl.
Du är en entusiast.
Världen behöver folk som du.
Jag hoppas att du, efter din frigivning,
hjälper till att förbättra vårt land.
Var skedde det?
Vad?
Första gången du älskade.
I ett tält.
Underbart. Det är en bra plats för första gången.
Ljuden från landsbygden, ljusen...
Du har rätt om det. Resten var...
...låt oss säga experimentellt.
Och... kort.
Okej, Professorn.
Jag ringer för att din partner, Silene Oliveira,
häktas utan möjlighet till borgen ikväll.
Vad sa Tokyo för att du inte skulle hålla henne i 72 timmar?
Hon försökte vara smart.
Detta förstår jag inte. Varför låter du din grupp gå istället för gisslan?
Det har varit meningsskiljaktigheter inom gruppen.
Ni är pressade. Det vet ni.
Jag medger att ni vinner, men detta är bara en strid.
Mindre viktigt i jämförelse med kriget.
-Retas han trots ett pågående uppror? -Han är en rockstjärna.
Salva, hur mår du?
Hur är det med dig?
Tja...
Vem visste att det kunde göra ont att knyta skosnören?
Du kan behöva lite omvårdnad.
En sköterska...
Det är ett...
...eggande förslag.
Jag tar gärna hand om dig,
men hemma hos mig för jag vill träffa min dotter
-och det är ingen vidare romantisk dejt. -Jag kan inte tänka mig nåt bättre.
Okej.
När man har tänkt på något i åratal,
blir det hela ens värld.
En perfekt värld.
Men planen var inte bara Professorns.
Den tillhörde oss alla. Och vi klantade oss alla.
Professorn kände sig svag för en gångs skull.
Att kravla in i Raquels armar kändes som en tillflykt.
Den enda möjliga.
Nu är du gisslan.
Vad pågår här?
De försökte döda mig.
De sköt mig nästan.
Varför ville de göra det?
De gav Tokyo till polisen.
Jag tänkte ge upp.
Alison!
Låt henne vara.
Flickan är galen!
-Vad händer om Tokyo dyker upp? -Hon blev ju utsparkad.
Det här kan vara bra.
-Bra för vad? -För att ta oss ut!
En gång för alla!
Är det svårt att förstå? För Guds skull!
De har låst in våra kollegor
efter att ha blivit lovade frihet!
Somliga av oss har förödmjukats.
De har förstört förhållanden,
mitt faderskap.
Och pengarna som de lovade oss...
...är bara en lögn.
Bara påhitt! Han sa det själv!
Hur länge ska vi stanna här utan att göra något?
Tjuvarna är svaga nu.
Det kan inte ifrågasättas. Om vi inte tar denna chansen
låter vi dem fly. Vi måste ge dem nådastöten!
Samla er anständighet, ert mod
och ert inre vilddjur!
Vi måste göra något. Jag vet inte.
Stjäla ett vapen.
Vad?
Vad menar du? Var ska vi få det från?
Vi byter ut ett av deras mot ett falskt.
Om ni kan få tag på ett falskt vapen, kan ni byta ut det.
En av dem blir obeväpnad...
...och en av er blir beväpnad.
-Hej, raring. -Mamma, vad gör du här?
Mamma!
Sötnos.
Kom hit.
Kom.
Men vänta lite.
-Varför är du vaken så sent? -Jag ville träffa dig.
Jag med.
Hej.
Hejsan.
Varför sa du inget? Jag hade gjort middag.
Ni kom väl för middag?
Ja, middag och lite sömn. Eller hur?
Är ni ihop?
Raring.
Tja...
Ja, kan man väl säga?
Typ.
Har du frågat henne?
Nej, det har jag inte...
Men vi kysstes, vilket är ungefär samma sak.
Okej då.
Kom nu.
Du har skola imorgon.
Nej, oroa dig inte. Jag lägger henne.
Tack.
Slog du honom verkligen?
Tja...
...ja.
Tanken på att han lagt hand på dig gjorde mig rasande.
Jag gillar inte våld.
Jag borde inte ha gjort det, och du kan försvara dig själv.
-Jag skulle inte... -Salva.
Jag är glad att du spöade det där svinet. Jag borde ha gjort det själv.
Även om det inte är korrekt att säga så.
Tja...
...ibland har man inget annat val än att handla inkorrekt.
Jag talar av erfarenhet.
Jag är glad att du är här.
Från och med nu måste alla försluta påsar. Oavbrutet!
Ni säger inget om lögnerna?
Släpp Gandhi-skiten, annars får ni käka skit till frukost, lunch och middag.
Och jag kan garantera att jag inte har ljugit för någon.
Nairobi har ansvaret nu. Så sätt igång och packa!
Nairobi styr med järnhand.
Berlin, vi sjunker.
Så, det viktigaste är nog att vi alla tar oss ut levande,
utan att göra fler misstag.
Så, svara mig.
Är du med mig...
...eller mot mig?
Äppel, päppel,
pirum, parum.
-Kråkan satt på tallekvist. -På tallekvist.
Jag är med dig, Nairobi.
Till slutet.
Jag ska lyda din kupp.
Och jag medger till och med att jag tänder på
tanken på att tjäna en kvinna som är en gudinna.
Du får be till denna gudinna, för hon har ditt morfin. Glöm inte det.
Det är kontoret där de har falska vapen.
Och?
En av oss måste gå in och ta en replika.
Vilken av rånarna vill du byta med?
Denver.
Han är mest korkad.
-Vem ska ta hans vapen? -Monica.
-När han kallar in henne för vård. -Varför skulle hon?
Det är en självmordsrisk.
För den skurken sköt henne.
Han har henne fången. Han utnyttjade hennes rädsla...
...för att sätta på henne.
Och nu har han visst lämnat dig?
Ja.
Jag är ledsen.
Så går det.
Ibland vill vi ändra våra liv.
Förhoppningarna byggs upp.
Men ingen rånare ska få ta dig.
Okej.
Jag hämtar pistolen.
Har du nycklar till kontoret?
Nej.
Vad är Tjernobyl-planen?
Tjernobyl-planen är en desperat men vacker plan.
Vi släpper en last kontanter i ballonger från taket,
skjuter ner ballongerna och orsakar
ett underbart regn. Vi ringer media, radio, TV.
Likt en julparad, fast med 50-eurosedlar.
Är det Tjernobyl-planen?
Tusentals plockar upp pengarna, sprider kaos bland polisen. Tänk er.
-En miljard euro faller från himlen. -Ja.
Och vi försvinner i folkvimlet.
Snyggt.
Ni vet att Professorn är idealist.
Han bryr sig mer om budskapet än pengarna.
Jag sa inget för vi måste respektera timingen.
Önska mig lycka till.
Herr Torres, mitt kontor!
Kom in, herr Torres.
Låt se...
...kan vi öka takten vi trycker i?
Det är möjligt.
Men det vore en stor risk.
Om det fastnar, skulle det ta några timmar att klara upp.
-Beräkna produktionsökningen. -Okej, fröken Nairobi.
Herr Arturo.
Upp, Torres. För fan, upp med dig!
-Vad gör du? -Det angår inte dig. Var diskret.
Gå mot dörren. Lås inte.
Ledsen, men jag måste rapportera dig.
Om de inser att jag sett dig är jag död.
Din... idiot!
Jag har en pistol. Våga inte rapportera mig,
annars dör du först.
Ursäkta, men det är en falsk pistol.
Du lämnade väskan öppen.
Lyssna noga på mig. Jag säger inte om det.
När detta är över, och jag försäkrar att det är snart,
kommer du att återvända
till ditt kassa jobb.
Jag väntar på dig nästa dag
med ett avsked och en disciplinär åtgärd som får dig att skita i brallan.
Du kommer att vara körd tills du pensioneras. Förstått?
Har du tre döttrar?
Två har varit arbetslösa i...
...sju år, om jag minns rätt.
Det är upp till dig.
Torres.
Fröken Nairobi.
Vad är det?
Produktionsökningen vore två miljoner i timmen.
Gör det.
Och vi gör tekniska stopp var sjätte timme.
-Det är två extra miljoner där. -Utmärkt.
Jag ska lyckas med detta. Tro mig.
Är det något som besvärar dig?
Nej.
Jag är orolig att det har varit mitt livs bästa natt.
Salva. Du har mig redan, du behöver inte överdriva.
Det är sant.
Det förutsåg jag inte.
Du förutsåg det inte?
Förutser du allt?
Låt oss säga...
...att jag är en man som...
...väljer ut kläderna han ska bära dagen innan.
En man som blev besatt...
...av...
...att göra världens bästa cider.
Och...
Jag studerade allt...
...surhetsgraden, jäsningen...
Vartenda möjlig reaktion av varje ingrediens.
År...
...efter år.
Och ett dåligt äpple...
...kan förstöra ett helt fat.
Salva, du gillar verkligen cider, va?
Det var min fars dröm.
Han dog innan han fick genomföra den.
Han...
Han ville göra...
...2 400 fat.
Jag förstår hyllningen...
...men du kan väl göra hälften eller hälften av hälften...
...och sen...
...hänge dig åt dina drömmar?
Låt oss åka bort.
Jag gör klart min cider, och om några dagar
åker vi till Karibien.
Tja...
Jag har ingen cider,
men jag har en mor och en dotter
och ett rån att lösa.
Vi tar din mor...
...och din dotter med oss. Tänk att uppfostra din dotter på en strand?
Raquel...
Jag vill inte att detta ska ta slut.
Jag vill inte ignorera...
...denna känslan av att vara vid liv. Den har aldrig känts så starkt.
Du hade korsat havet med
en mor, en dotter och...
...en mormor?
Just nu hade jag det.
Jag har en plan B.
Fan, det är bara...
...så galet...
...att...
...jag inte kan föreställa mig nåt annat.
Avsluta rånet. Gör vad du behöver...
...och sen åker vi.
Okej.
Ja.
Lyssna, allihop!
Vi ska lösa detta rånet på 24 timmar
och återgå till våra liv som vi försummat.
Suarez. Ring polismästare Sanchez.
Ingen mer ska bli dödad eller gripen. Så,
lyssna nu. Du har kommit episkt långt.
Jag gratulerar dig innerligen.
Men lyssna, jag ska få ut er.
Innan de hinner skjuta.
-Hämta Lobo och insatsstyrkan. -Vad tänker du dig?
Jag tror att mannen där ute är hjärnan bakom operationen.
Han ledde oss till huset i Toledo. Jag vet hur vi fångar honom.
Först ska vi ta gisslan.
Vi har inte folk nog att vakta dem.
Vi lovade dem frihet. Låt dem få sin frihet.
Vi ska släppa gisslan. Ge mig en timme.
Det är ett stort spektakel för en liten publik.
-Ja. -Jag ska släppa elva ur gisslan
på ett villkor.
Jag vill ha en journalist på insidan.
Direktsändning.
Jag vill hjälpa dig med din propaganda,
men jag kan inte tvinga in någon civil.
-Det vet du mycket väl. -Sant.
Du har helt rätt. Men du behöver inte tvinga någon.
Bara föreslå det. Det är säkert
många reportrar som frivilliganmäler sig för det.
-Jag måste tänka på det. -Självklart.
Kom ihåg att jag spelar in samtalen. Förra gången
du vägrade frige gisslan...
...tog allmänheten inte det så väl.
Men ta den tid du behöver.
Vilken jävel.
Fan.
Låt oss prata om nåt annat. Hur kan jag förklara detta...
-Gillar ni fotboll? -Ja, fotboll.
Fotboll är stort i mitt land.
Tänk er en fotbollsmatch.
-Fotboll igen? -Lyssna. En match i fotbolls-VM.
Brasilien möter Kamerun. Vilka vinner?
Lätt!
Eller snarare...
...vilka vill ni se vinna?
Brasilien hade vunnit
Men jag hejar på Kamerun.
-Kamerun. -Ja.
Kamerun, förstås.
Kamerun, helt klart.
Av ren instinkt väljer människor
alltid den svagas sida.
Den otippade.
Så om vi visar världen våra svagheter,
våra sår.
Att vi är på gränsen till att ge upp,
kommer det att orsaka...
...en rysning.
Alla som inte är från Brasilien hade valt Kamerun.
Vissa brasilianska killar med.
-Eller tjejer. -Okej, mina herrar.
För Kamerun, då!
Hur går hejaramsan?
Kamerun, Kamerun!
Vi kör på Kamerun-planen.
Vi ska släppa gisslan vi har i källaren.
Och en journalist med kamera ska filma det.
Någon måste intervjuas.
Jag föreslår...
...dig, Rio.
Jag förstår att du är arg, men du behövs.
Du är empatisk.
Tänker jag vara med på TV?
Så Tokyo kan se mig i fängelset, med ett stort leende
i en intervju som om inget hänt. Jag är en gisslan nu.
Räkna inte med mig.
Jag kan göra det.
-Jag är en naturlig lipsill. Det märks. -Det är du inte.
Du får andra att lipa.
Jag gör det.
Om jag inte behöver tala för mycket.
Det kan ni, men nej.
Nej.
Jag gör det med en mask.
Med en mask?
I direktsändning?
Är vi terrorister nu?
Jihadister?
Nej, nej.
Intervjun måste göras med ansiktet blottat.
Så att hela Spanien
kan känna våra ögon...
...våra andetag. Så de förstår smärtan...
Och lite sorg.
Jaha.
Du vill göra det själv.
Men vet du...
...vad problemet är?
Om det är någon som aldrig upplevt sorg eller smärta, så är det du.
Tokyo är borta.
Rio vägrar.
Se inte ner på någon som kan sköta sitt jobb.
Jag kan vara en bra talesman.
Han har rätt. Han är bra på att låtsas.
Okej.
Du gör det.
En intervju i utbyte mot elva ur gisslan. Jag vet inte.
Det är mer berättigat.
Vi kommer att kritiseras,
-men har inget annat val. -Låt oss ta det i beaktning
och sälja det som en övning i öppenhet.
Sälj det hur du vill. Den andra saken då?
Operationen du vill göra på sjukhuset.
Baserat på vad? Vilka bevis? En tallrik ansjovis?
Bevisen på att de har någon på utsidan som saboterar för oss.
Angel ertappade honom, så de försökte döda honom.
Vi har alla läst rapporten om Angels olycka.
Det fanns inga bevis på mordförsök.
Vi får inte glömma att han var rattfull.
Okej. Vill ni ha bevis? Låt oss anrätta operationen.
Låt mig läcka till media att Angel,
den ende som vet vem han är, vaknar ur sin koma.
Jag lovar att innan kl. 17,00
kommer han försöka döda honom på sjukhuset.
Men vi ska vara där och fånga honom.
Ber du mig att fylla ett sjukhus
med hemliga agenter, som i en tecknad polisserie?
Vi borde fokusera på myntverket.
Tänk om de tar journalisterna som gisslan?
Intervjun är en rökridå. Ännu ett trick så vi ska ödsla tid.
Polismästaren. Låt oss istället
gillra en fälla åt dem.
Räcker tio?
Tjugo.
Dags att sköta om såret.
Kom nu.
Ta av dig dräkten, så jag kan vårda dig.
Kan du vända dig om?
Eftersom vi inte är ihop.
Inga problem.
Får jag?
Vänta.
Nu.
Hur är det med såret?
Det gör ont.
Och det svider.
Vi får bara en chans. Jag vill ha honom vid liv.
Ingen skjuter om det inte är extrem fara.
Först ska vi...
...ta ut Angel, flytta honom till en säker plats.
Vi flyttar honom till en annan våning.
När vi flyttat honom, läcker vi att han hämtat sig.
Målet kommer att vara på väg.
Det är viktigt att alla är vid sina stationer.
Alla måste utföra sina roller perfekt.
Operationen är komplicerad.
Det krävs extrem koncentration.
Vi har tillgång till övervakningskamerorna.
Jag vill inte ha vakter på våningen. Inte ens sjukhusets.
Inga polisbilar i närheten.
Vi rullar ut röda mattan hela vägen till Angels rum
där Lobo väntar.
Agent Balmaseda tar Mari Carmens plats.
De väntar på honom med en överraskning.
Vi söker en medelålders man.
Ni är 20 poliser och han är ensam.
Han kan inte fly.
Gjorde du det?
Ge hit den.
Fort.
Den är laddad.
Sluta packa sedlarna och stoppa på er vad ni kan.
Vi drar härifrån! Här.
Stoppa på er.
Fort!
Vi drar nu. Det här har pågått för länge.
Kom nu.
Rånets femte dag. En gisslan och två poliser har skadats,
en explosion, gisslan har flytt
och nu ska ett kamerateam från Kanal 6 gå in
dit hela världens blickar är vända.
Journalisterna närmar sig.
Vi måste minnas det historiska värdet av stunden vi upplever.
Hundratals kanaler runt hela världen sänder...
Täck dem tills de är inne.
...när ett TV-team för första gången sänder direkt...
De öppnar dörrarna. Lystring,
stanna vid botten av trappan.
...från myntverket. Ett avgörande tillfälle.
Om mindre än en minut ska vi bevittna en historisk stund.
Reportern och kameramannen ska gå in till rånarna.
Polisen får inte gå längre. Från och med nu
är reportern och kameramannen på egen hand.
Vi har aldrig sett nåt liknande.
Gatorna är tomma i hela landet.
Tillbaka till posterna.
Hej, god morgon.
God morgon.
Jag heter Andrés de Fonollosa. Tack.
Kan du sätta på denna?
Visst.
Vi tar emot sändningen.
-Vi är direkt från myntverket. -Raquel.
Herr Fonollosa, jag måste fråga varför du släppte in journalister
för att sända direkt?
Detta är en betydande stund för oss alla,
och vi ville göra det känt för allmänheten.
Följ med mig.
Det är Andrés de Fonollosa,
bekant för polisen.
En rånare, informant och tidigare dömd för människohandel.
Det här är de 11 ur gisslan
-som ska friges. -Där är de.
Jag känner igen Manuel García,
Alfonso Martínez,
och María Cornejo. De tänker släppa dem.
-Vi är alla nervösa... -Sjukvårdare är redo.
...nästan som små barn som väntar på skolklockan.
Jag vill tacka er alla.
För den tapperhet och det mod...
...som ni har visat.
Och...
...framförallt dig.
Du och ditt barn.
Du har visat dig vara stark.
Varför har ni valt just nu,
efter fem dagar i fångenskap
att släppa gisslan?
Fem dagar? Det är svårt att tänka sig att det bara gått några dagar.
Du förstår...
Vi har varit med om mycket.
Situationen är kritisk.
Vårt enda val är att ge upp.
Ni är här för det.
Denna gest är början på slutet för oss alla.
Helsingfors...
...det är dags.
Ni kan gå.
Tack.
Krypskyttar redo. Insatsteam ett, håll avståndet.
Uppfattat.
Vi släpper gisslan i utbyte mot fördelaktiga villkor när vi ger upp.
-Har ni gett upp? -Vi har insett att vi har förlorat.
Öppna dörrarna!
Elva har släppts. Vi ser det direkt.
-De kommer ut. -Äntligen goda nyheter från myntverket.
Där är de. Det är en spännande stund. Rånarna verkar ge upp.
Men vi har fler stora nyheter.
MITT I STÖTEN
Fonollosa har erkänt att situationen är kritisk,
att de är tvingade att ge upp.
Han sa: "Detta är början på slutet
och vi är medvetna om att vi har förlorat."
Jag vet inte om ni har sett ett lik förut.
Det är första gången för somliga av oss med.
Ni är här för sanningen.
Detta är sanningen.
Vi är slagna.
Vi besegrades.
Det är viktigt att ni bekräftar det.
Ja.
Han har ingen puls.
Gisslan som flydde slog honom.
Han dog inom några timmar.
För folket där ute är denna man kanske bara en tjuv.
Men för oss var han en vän.
Ingen förbereder en för det.
Ingen. Det är en anledning till att vi släppte gisslan.
Somliga trodde inte att vi skulle överleva.
Jag trodde aldrig att han skulle dö.
Menar du att det är somliga i gruppen som är villiga att offra sig?
Nej, nej.
Nej.
Inte alls. Vi är enkla människor.
Människor som varit med om svårigheter.
Som alla andra.
Samt dödliga sjukdomar. Och vi var tvungna
att ta till desperata åtgärder för att lämna något åt våra familjer.
Att lämna något åt våra kära.
Jag lider själv av en sjukdom som heter Hellmers myopati.
Polisen visste det.
De tvekade inte att sprida lögner om mig.
Men låt mig säga, jag må vara tjuv...
...det har jag alltid varit. Jag har rånat banker och juvelerare.
Jag bröt mig in i herrgårdar. Men jag har aldrig sålt någon.
Jag sålde aldrig en kvinna.
Jag är ingen hallick...
...som smugglar...
...och våldtar underåriga. Det är jag inte.
Fråga polisen var mitt brottsregister är.
Menar du att polisen ljög för allmänheten?
Polisen ljuger!
De ljuger för allmänheten!
De ljög för mina vänner.
De smutskastade mitt namn.
Jag är tjuv.
Men jag har all rätt att inte smutskastas.
Samma rätt som alla andra
att dö i fred...
...med värdighet.
Snälla, bryt. Jag orkar inte mer.
Den morgonen sändes vi i hela världen.
Folk föll tysta på caféer och i taxibilar.
Fonollosa sa att polisen ljuger.
Att de förgiftat media om hans förflutna.
Och utmanat dem att visa dokument.
Vi var Kamerun som spelade barfota mot Brasilien.
Alla hejade på oss.
Nu går vi till vårt nyhetsankare, Cristina Saavedra. Var så god.
Senaste nytt: inspektör Angel Rubio kan vakna ur sin koma.
Han försattes i koma efter en bilolycka.
Vi minns att biträdande inspektören kraschade in i ett vägbyggnadsbås
och voltade flera gånger med sin bil.
Professorn, såg du oss på TV?
Nairobi, ni måste vara som ett roddarlag.
Hälsa Rio att jag, som skeppets kapten, ska få ut Tokyo ur fängelse.
Ja, så ska det låta!
Låt mig tala med Berlin.
Berlin.
Jag?
Ja, du.
Tack.
Ja?
Biträdande inspektören vaknar ur sin koma.
-Vad är oddsen för att det är sant? -Jag vet inte.
Det är ett enkelt polisknep.
Påstå att offret vaknar så att du luras dit för att avsluta jobbet. Funkar på TV.
Tänk om det inte är det?
Han är den ende som vet vem jag är.
Vilket rum lades han i?
Rum 119.
Det är en fälla.
Ja.
Det är 90 % chans att det är en fälla.
-Nittionio procent chans. -Nittionio procent.
-Ska vi lämna en procent åt slumpen? -Nej.
Du måste undersöka det. Och om det inte är en fälla,
göra slut på honom.
Att kliva in på ett sjukhus
där det utan tvivel kommer att vara 50 poliser som väntar på mig?
Sergio, tänk efter.
Du tillbringade halva barndomen på sjukhus.
Hur går man in i en fälla utan att fångas,
med vetskap om att kavalleriet väntar på en?
Det gör man...
...genom att få kavalleriet...
...att fly.
Undertexter: Tomas Lundholm