Kan jag få be om er uppmärksamhet.
Låt se...
Som ni redan vet
har vi släppt era kollegor som valde friheten.
Så ingen har blivit lurad här.
-Vi höll vårt löfte. -Löfte, så fan heller.
Och jag svär att er miljon euro
kommer att nå den adress ni gav oss.
Lögner och fler lögner.
TISDAG KL. 15,32
Vi ska hålla det löftet med. Ni har mitt ord.
STÖTENS 101:A TIMME
Lystring alla enheter. Ingen släpps förbi
-utan identifiering. -Uppfattat.
Hallå, du där!
-En clown kom in. -Det kan vara en förklädnad.
En till kommer in genom akuten.
Vad i helvete?
Det kommer fler.
Vad är det som pågår?
Få ut dem därifrån.
Ni får inte komma in hit. Ge er av.
LEKRUM
Vem vill ha en superrolig galen kanin?
Någon har lagt ut en falsk annons om clownuttagningar.
Lobo, var på din vakt. Han kan vara i byggnaden.
Han kommer in i rummet.
Vad är det som pågår? Säg något!
Falskt larm. Det var inte han.
Inspektör, intervjun på TV.
Vi har kunnat bekräfta att det inte finns någon utredning mot Fonollosa
om människohandel, koppleri eller pedofili.
Källor kallar den läckta informationen för en del av myndigheternas plan
att tona ner rånarnas popularitet.
De senaste händelserna och att en av rånarna dött
har åter gett dem folkets sympati.
-Du missade mig. -Släpp.
Lyssna nu.
När Helsingfors gått slår vi till.
-Är detta rätt tillfälle? -Jag bär på en pistol.
Han har lösa skott. Vad tror du händer?
Om inte du berättar gör jag det.
Jag gör det.
Professorn ska försöka frita Tokyo.
Vart tror du att du ska?
Hallå!
För i helvete.
Vart fan tror ni att ni ska?
Är det dags för rast eller? Sätt er ner, allihopa!
Du borde göra detsamma, för jag är inte på humör.
Jag känner för att slå in några skallar.
Och din väcker ett riktigt sug.
Du kan väl prova min pistol? Så kanske du kan slappna av.
Arturo.
Lille Arturo.
Du har en låtsaspistol, jag ett hett temperament.
-Vad gör du? -En låtsaspistol?
Nej, det ser inte ut som det.
Ska vi testa den?
Jag ger dig tre sekunder.
-Gör det till en. -Tre.
Två.
Ett.
Överraskning.
Gaska upp dig, Rio.
För vi kan bli en familj igen.
Vänd dig om.
Jag sa: vänd dig om.
Svin.
Kom igen, se så. Fort!
De försöker fly.
De tänker fly.
-Vilka? -Gisslan!
Kom igen, vi har inte hela dagen. Monica, öppna dörren!
Monica, lyssna inte på honom!
Han utnyttjar dig. Öppna inte dörren!
Håll tyst, annars skjuter jag.
Lyssna inte, öppna dörrarna så drar vi.
SÄKERHETSSYSTEM DÖRR BLOCKERAD
Kom igen.
-Vad är det? För fan! -Den öppnas inte.
De jävlarna blockerade dörren.
-Det var jag. -Backa!
Arturo. Släpp pistolen.
Släpp pistolen.
Lille Arturo.
Jag vet att du älskar filmer, men detta börjar urarta.
Ett steg till och jag skjuter. Jag må inte överleva,
men jag ser till att han inte ler igen.
Berlin, lugn nu.
Öppna dörren!
Okej, okej.
Ta det lugnt.
Vi ska tala som civiliserade.
Släpp honom.
-Jag kan hjälpa dig ut. -Öppna dörren, nu!
Ingen öppnar några dörrar här!
Jaså?
Jag räknar till fem, sen skjuter jag.
Jag har inget att förlora, så jag bryr mig inte.
Det är upp till er! Fem, fyra,
tre, två,
ett!
Hur kunde han ha vetat?
-Han hade en fjärrstyrd kamera. -Den jäveln.
-Vi försöker spåra signalen. -Det är inte lönt. Det är för sent.
-Vi blev lurade igen. -Du hade uppenbarligen rätt.
Den jäveln försökte fimpa Angel.
Angel måste ha kommit nära den misstänkte.
Det är möjligt att de träffats personligen.
Ursäkta, men jag är helt slut.
Lämna ditt meddelande efter tonen.
Salva, det är Raquel.
Jag ska ta en kaffe på Hanoi.
Om du känner för det, kan jag behöva någon att tala med.
Antonio.
Här, de lämnade ett kuvert åt dig.
-Vem? -Vet inte.
Det låg i posten när vi öppnade. Vad vill du ha?
En öl.
Hur går din dag?
Jag antar att den går bra.
Den har varit hemsk.
Jag upprättade en operation så vi kunde åka till...
...de här stränderna,
men det blev en katastrof.
-Vad vill du ha? -Detsamma.
Raquel.
Förr eller senare tar det slut.
Du och jag ska ses på en strand.
Men du måste välja plats.
Okej, jag har bara inte haft tid.
Låt mig se.
Vi kan väl välja ihop?
Det låter jättebra.
-Välj en. -Vilket ansvar! Nu ska vi se.
Palawan.
Palawan? Får jag se.
Otroligt.
Var ligger det?
Ja, Palawan. Det är en ö i Filippinerna.
Sydväst om övärlden, strax norr om Borneo.
Den har ungefär 849 000 invånare
och huvudstaden heter Puerto Princesa.
-Angel måste ha kommit nära. -Kanske ansikte mot ansikte.
Har du utrett honom? Det har jag! ...mitt jävla jobb.
Vita stränder i tropikerna.
Gillar du inte Filippinerna?
Jo.
Självklart.
Är det okej om jag går på toa?
Självklart.
Suarez, en fråga.
Vilken färg hade peruken på clownen som talade med barnet på sjukhuset?
-Orange. -Ja.
Är du säker?
För att livet ska falla samman
spelar det ingen roll om man är på toa...
...på en stöt...
...eller vid ingången till ett fängelse.
Ni förstår,
den eftermiddagen skulle tre kvinnors olycka sammanfalla.
Raquel förstod plötsligt
att hon förälskat sig i Spaniens mest eftersökta bankrånare.
Hon är en av dem.
Hon är med dem. Det såg ni alla!
Mónica Gaztambide insåg
att hon precis gjort sig medskyldig med rånarna
och att det inte fanns någon återvändo.
Och jag
fortsatte att följa instruktionerna som Professorn gett oss i Toledo.
Men utan någon visshet.
Avdomnad.
Som en flaska någon kastat i havet.
Utan vetskap om ifall någon skulle ta emot den på andra sidan.
Om de griper er,
ska ni efter 24 timmar säga att ni vill göra en överenskommelse.
Att ni vill vittna, men inför en domare, och då har de inget val
än att ta er till högsta domstolen.
När ni flyttas är det möjligt
att jag kan göra något för er.
Där var jag,
på väg till domstolen,
i hopp om att min skyddsängel skulle veta vilken rutt bilen skulle ta
och skulle rädda mitt liv en andra gång.
Det var svårt att ha hopp i skåpbilen,
som en fånge och handfängslad.
Det vore värre att veta att just i den stunden,
två mil bort,
hade min skyddsängel blivit avslöjad.
Raquel.
Hej, Alberto.
Har du analyserat bevisen från eldstaden i Toledo?
Ja, men inget avgörande.
-Vad menar du med "inget avgörande"? -Det fanns rester
från en dagsgammal tidning.
Jag vet inte om bevisen är fördärvade
eller om han gillar sportbilagan.
Okej.
Du, exakt hur gick slagsmålet med Salva till?
För fan, Raquel, det var inget slagsmål.
Han grep tag i mig och ströp mig.
Jag svimmade. Jag rörde honom inte. En jävla ninja i glasögon.
-Hur så? -Ingen anledning.
Och du sa att han provocerade dig?
Ja.
Han sa att jag tänkte med kuken
och nävarna, bland annat.
Han ville slåss, men varför?
Jag vet inte.
Adjö.
Alberto.
Ingen får röra brickorna.
Du måste ta fingeravtryck från dem och kolla dem mot de
från Rubios tesked.
-Skojar du? -Nej.
Gå sedan till min bil och ta avtryck från passagerarsidan.
-Men... -Gör det!
Vi söker en medelålders man med skägg och glasögon.
Hallå!
Ta reda på vem det är och vad han gör.
Det var han.
Självklart.
-Ursäkta, har du en laddare? -Nej.
Vill du använda min?
Det var han från början.
Alltid vänlig,
alltid med ett leende,
alltid på rätt plats.
Den enda civilpersonen som satt fot i tältet.
Jag tror att det är något med din dotter.
Främlingen som lyckats ta sig förbi alla hennes försvar.
Och inte bara som polis.
Salva.
Jag har ingen gåva som är lika underbar som vykorten, men...
...jag improviserar en överraskning.
På damtoaletten.
Gå du först.
Sen går jag.
Raquel.
Det är mitt på dagen, de känner oss i den här baren.
Salva.
Det är första gången jag inte har flytväst
och dyker ner i den djupa änden.
Säg inte att det inte finns vatten i bassängen.
Det finns vatten.
Så...
Gå och vänta på mig där.
Händerna mot väggen.
-Raquel, jag vet inte... -Händerna mot väggen!
-Vad gör du? -Bär du pistol?
-Raquel, snälla. Varför skulle jag? -Vänd dig om.
Sätt på dem.
-Skojar du? -Sätt på dem!
Sätt på dem!
Du är gripen för medverkan i rånet mot myntverket.
-För alla goda ting är tre. -Du har rätt att förbli tyst.
Du har rätt att inte vittna, att ställas inför en domare.
Och denna gång hade hon något starkare än en misstanke.
Hon hade agg.
Hon kände vrede.
Hon kände bitterhet.
Helsingfors kände nåt liknande.
Men det var inte för ett svek. Det var för sömnbrist.
Han hade sovit fyra timmar på fem dagar.
Vet ni vad som händer med folk när de inte sover?
Nervkopplingarna bryter samman, likt kortslutningar.
De slutar utsöndra dopamin. De slutar bearbeta glukos.
Den enda informationen kvar i hjärnan är överlevnad.
Om det är något man inte kan be om av någon som inte sovit på fem dagar
så är det tålamod.
Se så.
Ta av dig kläderna.
T-tröjan med.
-Jag har ett sår på axeln. -Ta av den!
-Och du försökte stjäla med. -Jävlar.
Det är vad vi får för att inte döda när vi borde.
Vad tänker ni göra?
Om jag skjuter dig,
dör du bara. Du lider inte.
Du ska bära två kilo sprängmedel.
Jag tänker spränga det, men du vet inte när.
Det är skitmycket sprängmedel. Var försiktig, det kan bli rörigt.
Den här masken har varit en större plåga än polisen.
Oslo dog på grund av honom.
Denver dog nästan på grund av honom.
Med detta sätter vi stopp för våra trubbel.
Visst, lille Arturo?
Om du avlägsnar tråden
exploderar den.
Om du rör dig fort,
om du svettas,
om du rör dig själv...
Detonator.
Om jag rör
denna knappen...
...kommer inte ens din fru känna igen dig.
Strimlad liten Arturo.
Har du en cigarett?
-Jag vill ha en. -Du är gravid.
Jag är gravid, kidnappad, skjuten. Snart är jag åtalad för medhjälp till rån.
Tänk inte det värsta. Arturo hjälper dig.
-Han är väl ditt barns far? -Vilken far?
Vilken far?
Den som pekade på mig som om jag var en rånare?
Vilken far?
Den vars huvud jag slog med ett järnrör?
Eller så hjälper mina kollegor mig. Jag sabbade bara deras flyktplan,
vilket jag kommer att åtalas för.
Varför är jag så korkad? Vad fan tänkte jag?
Kom igen, ge mig en cigarett. Mitt foster behöver en cigg!
Monica, jag lovar att jag spöar Arturo innan du kan åtalas.
-Du ska inte spöa någon. -Hon har rätt, de fängslar henne!
Flyr vi och grips, åker hon dit. Stannar vi tar polisen henne ändå.
På ett eller annat sätt åker hon dit.
Fan.
Jag fattar alltid fel beslut.
Jag smusslade med en gift man.
Jag blev gravid med hans barn.
Och sen dyker en annan man upp...
...skjuter mig i benet
och jag...
...blir förälskad.
-Vet du vad vi ska göra? -Vad?
Följ med oss. Du har redan korsat gränsen.
Jag lämnar inte dig i rännstenen.
-Kanske... -Ja, hon följer med!
Hon tar Tokyos eller Oslos plats!
Nej, jag är bara en sekreterare.
Jag kan inte fly från polisen, skjuta pistoler.
Eller hålla mig gömd vem vet var, i Kambodja.
Länder utan utlämningslagar. Det gör jag inte.
Det är bättre om jag stannar.
Och när polisen kommer, säger jag
att det var för att jag har svårt Stockholmssyndrom
och det blir en förmildrande omständighet.
För det är väl vad det var?
Stockholm.
Vad?
Det låter trevligt.
Om du följer med kan du...
Du kan heta Stockholm.
Jag vet inte!
Ut med dig.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Öppna.
In med dig.
Alla var slutkörda.
Sömnbristen...
...stressen...
...lidandet av att i åratal bevara en hemlighet som,
i en så kvävande miljö, var svårare och svårare att bevara.
Och var och en av oss tappade, förr eller senare,
kontrollen.
Förutom Berlin.
Han var den ende som höll sig till viloschemat.
De andra...
...blev galna.
Jag försökte vara snäll.
Jag försökte ge er det ni lovades.
Att ni skulle slippa Berlin.
Att göra det begripligt!
Efter att ha förlorat vad jag förlorade, att ge detta någon innebörd.
Jag är vänlig.
Jag har varit vänlig.
Och världen spottar mig i ansiktet.
Jag har försökt att ge er utrymme.
Och ni försökte lura mig.
Berlin.
Hallå.
Det har gått en och en halv timme.
Känner du inte för
att döda mig när jag sover?
Bara lite.
Hallå.
Du skrattar.
Det betyder att du inte är rädd för mig mer.
Dosen lugnande medel jag tar har balanserat ut det.
Om allt löser sig,
vilket är osannolikt
om jag inte tar över tyglarna igen, men...
Om allt löser sig,
vill jag föreslå en överenskommelse, ett romantiskt äventyr.
Inom några dagar skickar jag flygbiljetter...
...till en fjärran plats.
Om du vill...
...får du följa med mig.
För en kort tid...
...med stor njutning.
Och sen...
...efteråt...
...får du behålla allt jag har.
Det vore underbart
om du blev helt förälskad i mig.
Men...
Jag lever inte på förväntningar
eller falskt hopp.
Jag har många brister och det vet jag om.
Jag kan nöja mig med
att du är min partner
tills den sista resan.
Du och jag ihop
till slutet.
Ni förstår inte.
Vad måste jag göra för att få lite respekt?
Vad måste jag göra?
Måste jag skära av dina öron och skicka dem till din far?
Eller skjuta dig i benet så du inte kan dansa mer?
Vilken bra idé!
Det är dags att vara praktiska.
Samarbetets utopi
har misslyckats.
Nairobi...
...jag uppskattar att du lät mig ta ledigt från mina uppgifter...
...men...
...vi är alla redo att låta mig ta över igen.
Var så god.
Vilken underbar stund.
Stå upp!
Jag sa väl
att jag skulle skydda er?
Men jag har ångrat mig.
Det är mer praktiskt...
...att tortera er.
I koncentrationsläger...
...är respekt något givet.
Här ska det fungera på samma sätt.
Ni ska gräva en tunnel...
....tills era händer blöder!
På natten
må ni gråta av smärta i era sängar,
men ni ska fortsätta gräva!
Ni ska arbeta i skift utan vila.
Annars kan ni vänta er ett episkt straff.
Precis som er ledare.
En man som kommer att döda om han förråder oss igen.
Som kommer att döda om han längtar efter frihet igen.
Vars svett...
...dödar.
En man av explosiv natur.
Nu kommer de att vara rädda för dig, Arturo.
Fast vi har alltid vetat att du är en sexbomb.
Eftersom du är en enstöring, får du stanna här själv.
Helsingfors och alla andra, till tunneln!
Kom igen!
Kom nu, sätt fart!
Undertexter: Tomas Lundholm