V koncentračních táborech
panuje respekt.
A tady to bude fungovat stejně.
Budete kopat tunel,
dokud vám nebudou krvácet ruce!
V noci
si můžete pobrečet na lůžku,
ale kopat se bude dál!
Směny se budou neustále střídat.
A jestli ne, čeká vás ohromný trest.
Stejně jako vašeho vůdce.
Muže, který bude zabíjet, pokud nás znovu zradí.
Který bude zabíjet, pokud znovu zatouží po svobodě.
Který, pokud se zpotí,
bude zabíjet.
Muž výbušné povahy.
Teď se tě budou bát, Arturo.
I když jsme vždycky věděli, že jsi „bomba“.
Protože jsi vyvrhel, zůstaneš tady o samotě.
Helsinky a všichni ostatní do tunelu!
No tak, jdeme!
Rychle.
Seismografy odhalily neobvyklou aktivitu pod tiskárnou.
Zdá se, že únosci zvýšili tempo stavby tunelu.
Chystají se odejít.
ÚTERÝ 17:41
Kolik zbývá?
103. HODINA LOUPEŽE
- Podle GPR tak dva metry. Dva a půl. - Kde vylezou?
Myslíme si, že tady.
V kanalizaci asi 50 metrů za budovou.
Pozor všem. Buďte připraveni. Ať jsou v pozoru podzemní jednotky.
Chci, aby kanalizaci hlídalo dvacet mužů.
Víš, co dělají viníci, když přijedou na místo činu?
Neustále mluví.
O počasí, o politice.
Vtipkují.
Protože jsou nervózní.
Nevydrží mlčet.
Ale ty...
nic neříkáš.
O čem chceš, abych mluvil?
Kdo jsi?
Sergio Marquina.
Sergio?
Salva?
Profesor?
Ten, kdo držel v šachu policii, CNI
i zvláštní jednotky?
Ten, s kým jsem mluvila pět dní po telefonu,
vykládala mu, co mám na sobě
a jaké jsou mé orgasmy?
Který z těch tří jsi?
Proč nejsou tvoje otisky ve státní identifikační databázi?
Ještě před digitalizací jsem si je přestal obnovovat.
Kdy?
Před více než 20 lety.
No, to nám otvírá spoustu možností, co?
Protože nikdo nehlásí zmizení muže,
který prostě neexistuje.
Nebudu se muset moc snažit, až budu pálit tvou mrtvolu.
To bys chtěla?
Zabít a spálit mě?
Ano.
Jistě že ano.
Podívej...
jako inspektorka
bych tohle organizátorovi loupeže v Královské tiskárně cenin
říkat neměla.
Ale jako žena...
Jako žena, která se léta bála všeho.
Všeho.
Která důvěřovala někomu,
kdo věděl, jak křehká a zranitelná je,
a kdo ji od začátku obelhával. Od začátku.
V takovém případě by to zas tak přehnané nebylo, ne?
Měl jsi možnost...
přiblížit se ke mně.
Vyzvídat.
Dát mi štěnici. Štěnici, kurva!
Ale ne. Ne, kdepak.
Včera jsme spolu snili.
Do prdele...
Mluvili jsem o budoucnosti. O budoucnosti!
Kdo sakra jsi?
Nějakej narušenej hajzl?
Bylo to naplánované, Raquel.
Všechno. Všechno...
Mrzí mě to. Bylo to všechno naplánované. Kromě toho mezi námi.
- Porušil jsem svá vlastní pravidla. - Co?
S touhle proměnnou jsem nepočítal.
- Co to meleš? Jaká proměnná? - Zamiloval jsem se do tebe.
Fakt si myslíš, že tě díky takovým kecům pustím?
Parchante.
Že tě nechám lhát mi do ksichtu,
- jako bych byla patnáctiletá naivka? - Nelžu ti, Raquel.
Zamiloval jsem se.
Zopakuj to.
Zopakuj to. Zkus to. Zopakuj mi to.
Raquel.
Zamiloval jsem se do tebe.
Moc mě to mrzí.
Fajn.
17:46 H.
POLICIE
Berlíne, chci s tebou mluvit.
Samozřejmě. Jsem zase šéf.
Musím se o svoje štěňátka postarat.
Co přesně říkal Profesor o Tokio?
Že se ji pokusí osvobodit.
Jak to udělá sám?
Rio,
neudělá to přímo on.
Tak kdo?
Čtyři Srbové, co před pěti lety vykopali tunel.
Jsou naše tajná zbraň pro velkou krizi.
- Kdy? - Nevím.
Cítíš, že tu s námi není, že?
Ti, co zůstanou, se mají vždycky hůř.
Ona si zatím...
rozšiřuje obzory,
zbystřuje smysly,
baví se.
Přistoupil bys na dohodu s policajty?
Jasně.
Co bude, když se odsud dostaneme? Zůstaneme spolu?
- Znamenalo by zradit své kámoše. - Kámoše se jmény měst?
Tokio, Berlín, Moskva, Denver.
Mně mí kámoši se jmény měst přijdou kurva super.
A něco ti řeknu.
Jestli tu nabídku vezmeš, dobře se schovej.
Protože jestli tě najdu, prostřelím ti hlavu.
Ženy se přes to vždycky přenesou rychleji. Měl bys o tom vědět.
Tokio je impulzivní,
ale vrátí se a budeme spolu.
Vím to.
Jasně.
Jasně že jo.
Vždycky jsem si to myslel.
Když nás zradíš a odejdeš,
a budeš mi chtít zavolat, že je ti to líto,
a věř mi,
líto ti to bude...
můžeš mi zavolat na Alisonino číslo. Nechám ho zapnutý.
Poldové budou poslouchat, ale co?
AKTIVNÍ OPAKOVAČ SIGNÁLU
Suarezi, telefon Alison Parker je zapnutý.
Zkus ho hacknout.
Kamera je zalepená.
Nevolají ani nic neposílají.
- Co to kurva děláte? - Sakra.
Tady konvoj 727.
- Útočí na nás. - Základna konvoji.
Nerozumím. Prosím opakujte.
Mají rušičky.
Do prdele!
Můj anděl strážný mě neopustil.
Cítila jsem se jako ve strašidelným domě.
Mají bombu! Co se to kurva děje?
- Mají výbušninu! - V temném tunelu,
kde nikdy nevíte, kdy se leknete.
- Jsme v hajzlu. - Sklapni!
Ale skvěle se bavíte.
Co se děje? Co se to sakra děje?
- Honem ven! Vždyť nás zabijou! - Drž hubu!
- Jsme v hajzlu, Perezi! - Sklapni! Musím přemýšlet!
Nula!
Buď v pozoru.
Dobře, dobře.
Skloňte zbraně, nebo ji sejmu.
Jestli tu holku zastřelíš, zemřeš.
Jestli zastřelíš mě, zemřeš.
Jestli tu holku pustíš, budeš žít.
Kéž by všechna rozhodnutí na světě byla tak snadná.
Že jo?
Rio.
Dole mi došlo, že nesouhlasíš s tím, co Helsinki dělá.
Nejsi jako ostatní.
Jsi hodnej kluk.
Mám syna ve tvém věku, víš to?
Je nejstarší.
Taky je to hodnej kluk.
Pomoz mi, prosím.
Chci vidět svého syna.
Našel jsem stroj na výrobu pasů.
- Ne, ne. - Monico...
Poslouchej mě.
Dělej si, co budeš chtít. Ale co když změníš názor?
Bude super mít nový pas. A kromě toho...
- bude opravdickej. Kvalitní. - Já vím. Pracuju tady.
- Nic to nestojí. Vyrobíme ti ho. - Ne.
Kdyžtak ho vyhodíš nebo si ho necháš jako suvenýr, to je fuk.
Trvá to dvě minutky.
- Uděláme to? - No tak jo.
- Je to zapojený? - Ano.
Dobře.
Jaké dáme jméno?
- Agata. - Agata?
- Co je? - To je jméno jako z porna.
Agata je sexy jméno. Kdybys byla ošklivá, řekl bych,
- Felisa nebo Maricruz, ale... - Maria.
- Maria Fernandezová. - To nejde, to ti nikdo nezbaští.
- V tomhle se vyznám. - Maria je diskrétnější.
Agata zní fajnově. Nóbl. Dej tam Agatu.
- Tu máš. - Díky.
Dej tam „narozená v Madridu“…
a rok, jaký chceš.
- Vyrábíme pas. - Vidím.
Kdyby nakonec utekla nebo...
šla s náma.
Kdo myslíš, že ti sebral pistoli?
Pojďme ven.
Suarezi!
Pane, volám z Národního soudu.
Konvoj se Silene Oliveirovou byl očekáván před 15 minutami.
a zatím nepřijel. Nemáme o něm žádné zprávy.
Informujte mě.
Gomezi, potřebuju dvě jednotky na trase, kudy jela Silene Oliveirová k soudu.
Nedorazila.
- Potřebuju vědět, co se děje. - Ano.
Obleč si to.
Jediný kontakt je na Profesora.
Řekne ti, co dělat.
Nikdy jsem se necítila tak svobodná.
Tentokrát ale Profesorův plán nefungoval.
Vím, že jsem podlehl stresu,
mýlil jsem se, ale...
prosím...
Tohle si nezasloužím.
Prosím.
Ptám se,
jestli v tobě zůstala trocha důstojnosti.
Nemůžu dýchat.
Nemůžu dýchat. Pomoc.
Pomozte mi, prosím.
Dovnitř.
Vezměte si jídlo a posaďte se.
Hezky metr od sebe.
Tak, hezky zvesela.
Helsinki, pozdrav Artura. Arturito.
Něco tu nehraje.
Říkali, že když se moc zpotím, rozerve mě to na kusy.
A přesto mě tady drží v tom příšerném horku.
- V tomhle strašném vedru... - Bude lepší být zticha a v klidu.
- Nedává to smysl. - Co?
Ta bomba nedává smysl.
Myslíš, že by riskovali, že zakopnu nebo se zpotím
a rozmetám jim celý plán na kusy? Ne.
Ne, to by bylo šílené. Takový lidi takhle nefungujou.
Sklapněte.
Snaží se nás psychologicky terorizovat.
Jen se nás snaží vyděsit. Tohle není skutečné. Blafují.
Nevím, jak to je, a ani nechci. Sklapněte.
Sundám si to. Rozhodl jsem se. Už nemůžu.
Nebojte. Kdyby byla pravá, neposadili by vás tak blízko.
- Sednout. - Kdo jsi, abys mi říkala, co mám dělat?
Je tvoje vina, že jsme tu všichni zamčení.
- Je to moje vina? - Ano, je.
Vy jste tady ředitel.
Osmi pitomcům se podařilo dostat se dovnitř.
Znáte nějakou jinou tiskárnu cenin, kterou vyloupili?
Jen tuhle, co?
Takže gratuluju.
Přepsal jste dějiny.
Teď se nás pokuste nevyhodit do povětří a sedněte si.
Sedni si.
Ústředí, slyšíte mě? Dodávku přepadli.
- Po Silene Oliveirové ani stopa. - Slyším, čekejte na pokyny.
Pozor, došlo k útěku.
Spusťte operaci Klec.
Nebyl tam.
Všechno to zařídil.
Zachránil mě.
Jak je možné, že tam nebyl?
Toho říjnového odpoledne, kdy jsem utekla, spustili operaci Klec.
Podobně to probíhá při atentátu.
Policie okamžitě odřízne všechny cesty z města.
Všechno se zhroutí
a jste v pasti. Můžete se leda schovat.
Problém byl, že moje skrýš byla hangár.
A Profesor mě měl pustil dovnitř.
Popravdě jsem ale nikdy moc neuměla čekat.
Co to je?
Jediné, čím jsem si jistá, je, že jsi profesionální lhář.
Možná jsem paranoidní, ale lhát už mi nebudeš.
To ti zaručuju.
Myslíš, že to nevím? Že jsem úplně blbej?
Samozřejmě, že mi ukradla zbraň. Ale rozmyslela si to,
jinak by už byla s Oslem v lepenkové bedně.
Pomohla ti a to je dobře.
Neznamená to ale, že jí uděláš pas nebo ji vezmeš s sebou...
Co když s ní chci žít a starat se o její dítě? Co je na tom špatného?
Protože poneseš cizí břemeno a budeš úplně v hajzlu.
Břemeno? Je to holka, která mě miluje, a její dítě. Za nic nemůžou.
- Nemusíš se do toho plést. - Je to moje volba, ne povinnost.
Někdy se snažíme někomu pomoct a nakonec se utopíme sami.
Ale já se neutopím,
- budu plavat. Jako celej život, tati. - Tak to není, sakra. Já to znám.
Snažil jsem se pomáhat tvý mámě celej život.
Proč teď začínáš s tímhle?
Máma nás opustila.
Proč teď začínáš s tímhle, kurva?
To my opustili ji.
Byla by náš konec.
Dal jsem ji na kliniku v Barceloně.
Stálo mě to 200 000 peset.
A za necelých 24 hodin se objevila u mě v hostelu
- úplně sjetá herákem. - Co jsi udělal?
Bylo to už počtvrté.
Přišel jsem o úspory.
Co jsi kurva udělal?
Chtěla si jít koupit víc.
Posadil jsem ji do auta.
Vysadil jsem ji na kruháči v Martorellu,
poblíž místa, kde prodávali herák.
Ale nepočkal jsem.
Vyzvedl jsem tě
a odstěhovali jsme se.
Nechal jsi moji mámu někde na kruháči?
Proto jsem tě do těchhle sraček navezl.
Nechci, abys žil jako já. Chci, abys byl volný.
- Abys začal nanovo. - Matka se neopouští.
Má se jí pomoct odvykat.
Celý život jsem si myslel, že to byla svině.
Myslel jsem, že možná odešla kvůli mně.
Byla to ona nebo my.
Drž hubu.
Nerozmlátím ti hlavu na sračky, protože tě potřebujeme.
Ale až vyjdeme ven,
nejsme ty a já nic.
Dva cizinci.
Denver
a Moskva.
Dodělalas ten pas?
Ano.
Denvere, jsi v pořádku?
To nic.
Nakonec jsem dala Agatu.
Horečně jsem ujížděla bez cíle.
Ve zlomku vteřiny jsem věděla, kam jít.
Problém byl…
že to bylo to nejhlídanější místo ve Španělsku.
Dýchej zhluboka.
Jsi nervózní?
Ne, je mi fajn.
Vidíš ty čáry?
Každá z tvých lží se promění v ošklivé křivky
vlivem změny krevního tlaku,
srdečního tepu a dýchání.
Takže mi nelži, protože to poznám.
Jméno.
Sergio Marquina.
Místo narození.
San Sebastian.
Věděl jsi, že Angela zničíš?
Ano.
Způsobil jsi jeho nehodu ty?
Ne.
Byl to tvůj nápad vloupat se do tiskárny?
Ne.
Čí tedy byl?
Mého otce.
Zemřel, než ho mohl uskutečnit. Je to pocta.
Ty kecy o jabkách.
Zasraný žvásty o bio cideru.
To, cos mi včera říkal v posteli, bylo vlastně o loupeži?
A já tě poslouchala jako kráva.
Celou dobu ses mi vysmíval, od první chvíle.
Nevysmíval jsem se ti. Podívej se na ten polygraf, prosím.
Podívej.
Můj otec měl nemocné dítě
a ani vindru k tomu.
Co bys dělala ty?
Trávil čas plánováním loupeží,
aby zaplatil za léčbu ve Spojených státech.
Ze zoufalství.
Aby mi zachránil život.
Můj život.
Protože mu nikdo...
nikdo mu nepomohl.
Když se o to pokusil, zastřelili ho.
Ve dveřích...
banky..
Taková je pravda.
Co je spravedlivé lze chápat mnoha způsoby.
Myslel sis, že jsem snadný cíl, protože jsem týraná žena?
Ano.
Když jsi zveřejnil mé odmítnutí
propustit osm rukojmích ve prospěch Alison Parkerové,
věděl jsi, že mě budu veřejně lynčovat?
Že mi zničíš kariéru před očima mé matky a dcery?
Ano.
Dobře.
Spal jsi se mnou jen proto...
- že jsem velící inspektorka? - Ne.
Spal jsi se mnou,
- protože to tu vedu? - Ne.
Přestaň mi lhát, kurva!
- Já nelžu. - Čekáš, že ti uvěřím,
- že ke mně něco cítíš? - Nečekám nic.
Raquel, tohle cítím. Nečekal jsem to.
Ale stalo se to. Stalo se to i tobě.
Stalo se to i tobě, Raquel. Proč bychom tu jinak byli?
Proč nejsem ve vězeňské cele? Co to sakra je?
Jsi ta šílená ženská z Misery nebo co? Něco oba cítíme.
Oba dva, chápeš? Stalo se nám to oběma.
Ano, Suarezi.
- Inspektorko, Silene Oliveirová utekla. - Cože?
Během převozu k soudu, kde měla vypovídat.
Konvoj byl napaden nějakými Východoevropany.
Spustil jsem operaci Klec. Snad ještě nevyjeli z Madridu.
Požádej soudce, aby okamžitě vydal mezinárodní zatykač.
Chci, abys odřízl silnice, přístavy i letiště.
Chci hlídky na všech hranicích.
Tokio utekla.
Osvobodil jsi vražedkyni z věznice s maximální ostrahou,
zatímco jsi tu byl zavřený?
Všechno jsem nachystal, ještě než jsme se sešli v kavárně.
Omluvte, že jsem takhle oblečený, ale zrovna jsem přišel.
Darko, je mi moc líto tvého bratra.
Naplánoval sis to do nejmenšího detailu, co?
Řekl jsem ti všechno.
Celou dobu jsem se ani jednou nepokusil bránit.
A to, že tě nechám vyslýchat mě...
znamená...
že chci být upřímný. Už to nesnesu.
- To lhaní. - Drž hubu.
- Nechtěl jsem tě ranit. - Drž hubu.
- Tohle je úleva. - Drž už hubu, kurva.
Už tě nebudu poslouchat. Hele.
Jestli odteď budeš mít co říct, řekneš to přímo soudci.
Vstávej.
Vstávej, sakra!
Pohyb, pohyb.
Pohyb.
Nezastavuj.
- Je mi to líto, Raquel. - Nezastavuj.
Vystřelím...
Slyšeli jste už někdy výraz „vlézt do jámy lvové“?
Někdo volá na mobil Alison Parkerové z neznámého čísla. Lokalizuj ho.
- Haló? - Rio.
Tady Tokio.
Silene Oliveirová.
Nahrávej to. Zjisti její polohu.
Kde jsi? Počkej.
- Slyší nás. - Na tom nezáleží.
Tohle je hovor z lásky.
A policie lásku zbožňuje.
Poslouchej mě.
Pamatuješ si na dveře, co mi tenkrát kreslila máma?
- O jakých dveřích to mluví? - Ano, lásko.
Jistě, že pamatuju.
- Co je s nimi? - Brzo jimi projdu.
Půjdu rovnou do nebe, protože můj anděl strážný není nablízku.
Za minutu.
- Miluju tě. - Taky tě miluju.
Co to mělo znamenat?
Znělo to jako loučení.
Pane, do perimetru přijíždí neschválené vozidlo.
Všichni na svá stanoviště.
Hele.
To je ona.
Dveře...
Kurva, dveře.
Hej. hej!
Pozor. Je to Silene Oliveirová.
Tokio se vrací!
Na zem!
Musíme otevřít dveře, sakra!
Palte na cíl! Palte na motorku!
Pozor, palte.
Jdeme.
Ne! Musíme ji krýt, sakra!
Únosci na dostřel. Palte.
Tati, pozor!
Kryjte se. Za vámi!
Kurva!
Moskvo!
Překlad titulků: Petra Miketová