U koncentracijskim logorima
poštovanje se podrazumijeva.
Pa, i ovdje će biti tako.
Kopat ćete tunel...
dok vam ruke ne prokrvare.
Noću
možete plakati od bola na svojim ležajevima,
no i dalje ćete kopati.
Radit ćete u smjenama bez odmora.
U suprotnom vas čeka izvanredna kazna.
Kao i vašeg vođu.
Čovjeka koji će ubiti ako nas opet izda.
Koji će ubiti ako opet poželi slobodu.
Čiji znoj...
ubija.
Čovjek eksplozivne naravi.
Sad će te se bojati, Arturo.
Iako smo svi oduvijek znali da si „bombastičan“.
Budući da si otpadnik, ostaješ ovdje, sam.
Helsinki i svi ostali, u tunel!
Hajde, idemo!
Idemo, hitro.
Seizmografi su otkrili neobičnu aktivnost ispod kovnice.
Izgleda da su otmičari ubrzali kopanje tunela.
Uskoro će izići.
UTORAK 17,41
Koliko još?
TRAJANJE PLJAČKE: 103 SATA
-Od dva do 2,5 metra. -Gdje će izići?
Mislim da ovdje.
Kroz kanalizacijsku cijev, 15 metara od zgrade.
Pozor. Svi se pripremite. Upozorite podzemne jedinice.
Želim da 20 ljudi stražari kod te cijevi.
Znaš što osobe koje su krive rade na mjestu zločina?
Ne prestaju govoriti.
O vremenu, politici.
Zbijaju šale.
Jer su nervozni.
Ne podnose tišinu.
No ti...
ništa ne govoriš.
O čemu bi da govorim?
Tko si?
Sergio Marquina.
Sergio?
Salva?
Profesor?
Čovjek koji je cijelu policiju, obavještajnu službu
i specijalce držao pod kontrolom?
Čovjek s kojim pet dana razgovaram telefonski,
kojem sam rekla što imam na sebi, čak i koje su mi boje orgazmi?
Koji od njih si ti?
Zašto ti otisci nisu u nacionalnoj bazi?
Ne obnavljam ih otkad se digitalno pohranjuju.
Otkad?
Prije više od 20 godina.
To ti otvara mnoštvo mogućnosti, zar ne?
Jer nitko neće prijaviti nestanak
čovjeka koji naprosto ne postoji.
Neću se ni trebati potruditi kad ti spalim truplo.
To želiš?
Ubiti me i spaliti?
Da.
Itekako.
Gle...
možda kao inspektorica
ne bih trebala ovo reći osobi koja je organizirala pljačku
u Kraljevskoj kovnici.
No kao žena...
Kao žena koja se godinama bojala svega.
Svega.
Koja je vjerovala nekome
tko je znao koliko je krhka i ranjiva,
tko je obmanjuje od jebenog početka...
Tada to ne bi bilo nategnuto, zar ne?
Mogao si...
Mogao si mi prići.
Nahuškati me.
Podmetnuti mi bubicu. Jebenu bubicu, jebote.
Ali ne. Ne, nisi mogao.
Jučer smo zajedno sanjali.
Jebemti...
Razgovarali smo o budućnosti.
Tko si ti, dovraga?
Jesi neki poremećeni seronja?
Sve je bilo isplanirano.
Sve. Sve je...
Žao mi je. Sve je bilo isplanirano, osim ovog između nas.
-Prekršio sam svoja pravila. -Što?
Nisam uzeo u obzir tu varijablu.
-Što govoriš? Kakvu varijablu? -Da ću se zaljubiti u tebe.
Misliš da ću pustiti da nastaviš s ovim sranjima?
Kujin sine.
Da ću samo stajati dok mi lažeš u jebeno lice
-kao da sam klinka? -Ne lažem ti, Raquel.
Zaljubio sam se.
Ponovi to.
Ponovi to. Izazivam te da to ponoviš. Hajde.
Raquel.
Zaljubio sam se.
Žao mi je.
U redu.
POLICIJA
Berline, trebamo razgovarati.
Naravno. Opet sam šef.
Moji me podanici trebaju hraniti.
Što je točno Profesor rekao o Tokio?
Da će je pokušati osloboditi.
Kako će to učiniti sam?
Rio,
nije sam.
Nego s kim?
Četvero Srba koji su iskopali tunel prije pet godina.
Oni su plan B u slučaju nužde.
-Kada? -Ne znam.
Osjećaš njenu odsutnost?
Uvijek je gore onima koji ostanu.
Umjesto toga ona će...
širiti vidike,
unapređivati osjetila,
zabavljati se.
Bi li pristao na nagodbu?
Je li bitno?
Što bi bilo da iziđemo odavde? Bismo li ostali skupa?
-Izdao bi prijatelje? -Prijatelje s imenima gradova?
Tokio, Berlin, Moskva, Denver.
Moji su prijatelji s imenima gradova super.
Da ti nešto kažem, pokušaj se skriti ako prihvatiš nagodbu.
Ako te sretnem, prosvirat ću ti glavu.
Žene uvijek brže sve prebole. Budi upozoren.
Ima kratak fitilj,
no vratit će se i opet ćemo biti skupa.
Znam to.
Dakako.
Hoćete.
Isto sam to mislio.
Ako nas izdaš i odeš
i poželiš me nazvati jer ti je žao,
jer, vjeruj mi,
bit će ti žao...
možeš nazvati na Alisonin mobitel. Bit će upaljen.
Policija će slušati, ali što sad?
REPETITOR AKTIVAN
Suárez, uključen je mobitel Alison Parker.
Probaj ga hakirati.
Kamera je prekrivena.
Ne zovu i ne šalju ništa.
-Koji kurac radite? -Kvragu.
Konvoj 727.
-Napadaju nas. -Baza konvoju.
Nismo primili. Ponovite.
-Ometači frekvencije. -Jebem ti sve!
Moj me anđeo čuvar nije ostavio.
Osjećala sam se kao u vlaku kroz ukletu kuću.
Bomba. Što se vani događa?
Imaju eksploziv.
Taman tunel u kojem ne znaš gdje te čeka iznenađenje.
-U govnima smo! -Šuti!
No kako li je zabavno.
Što se događa? Što se, dovraga, događa?
-Iziđimo! Ubit će nas! -Začepi!
-U govnima smo! -Šuti! Pusti me da razmislim!
Nula!
Budi pozoran.
Dobro. Stanite.
Pištolje dolje ili pucam.
Spustite ih ili ću je upucati.
Upucaš li je, mrtav si.
Upucaš li mene, mrtav si.
Pustiš li djevojku, preživjet ćeš.
Da je bar svaka odluka u životu tako lagana.
Zar ne?
Rio.
Dolje sam shvatio da ne slažeš s onim što Helsinki čini.
Nisi kao oni.
Dobar si dečko.
Imam sina tvojih godina, znaš?
Najstariji.
I on je dobar dečko.
Pomozi, molim te.
Želim vidjeti sina.
Našao sam ovaj stroj za izradu putovnica.
-Ne, ne... -Mónica...
slušaj me.
Možeš učiniti što god želiš. No što ako se predomisliš?
Bilo bi dobro da imaš novu. Osim toga...
-ove su prave. Dobre su. -Znam. Radim ovdje.
-Ništa ne košta. Napravit ćemo je. -Ne.
Ako je ne želiš, baci je, zadrži je kao suvenir.
Tek dvije minute.
-Može? -U redu.
-Je li uključen? -Da.
Dobro.
Kako ću se zvati?
-Ágata. -Ágata?
-Što je? -Tako se zovu glumice u pornićima.
Ágata se zovu zgodne male. Da si ružna, rekao bih...
-Felisa ili Maricruz, no... -María.
-María Fernandez. -To nije ime. Nitko neće povjerovati.
-Ja se razumijem u to. -Diskretnije je.
Ágata zvuči elegantno. Budi Ágata.
-Evo ga. -Hvala.
Napiši da si rođena u Madridu...
koje god godine.
-Radimo putovnicu. -Vidim.
Ako na kraju pobjegne ili...
pođe s nama.
Tko ti je ukrao pištolj?
Idemo van.
Suárez.
Zovem iz Vrhovnog suda.
Konvoj sa Silene Oliveira trebao je biti tu prije 15 minuta,
no još nije stigao. Nema novosti.
Obavještavajte me.
Želim da dvije jedinice odu do suda rutom kojom je Oliveira išla.
-Nije stigla. Moram znati što se događa. -Dobro.
Odjeni ovo.
Jedino kontaktiraj Profesora.
Zna što dalje.
Nikad se nisam tako slobodno osjećala.
No ovaj put Profesorov plan neće upaliti.
Znam da me stres pojeo,
pogriješio sam...
Molim te...
ne zaslužujem ovo.
Molim te.
Molim te,
ako ima imalo časti u tebi, molim te.
Ne mogu disati.
Upomoć.
Pomozi mi, molim te.
Ulazimo.
Uzmite hranu i sjednite.
Razmak od jednog metra. Idemo.
Tako je, lijepo, veselo.
Helsinki, pozdravi Arturića. Arturiću.
Nešto nema smisla.
Rekli su mi da ću eksplodirati ako se previše znojim,
a svejedno su me zatvorili u ovoj paklenoj vrućini.
-U ovom užasnoj vrućini... -Samo se smirite i budite tiho.
-Nema smisla. -Što?
Bomba nema smisla.
Zar bi riskirali da se spotaknem ili znojim
i uništim cijeli plan? Ne.
To bi bilo suludo. Oni ne razmišljaju tako.
-Začepi. -Pokušavaju nas psihološki terorizirati.
Vidite? Žele nas preplašiti. Bomba nije prava. Blefiraju.
Ne znam i ne želim znati. Začepi.
Skinut ću je. Odlučio sam je skinuti. Ne mogu više.
Da može eksplodirati, ne bi vas doveli ovako blizu.
-Ne miči se. Sjedni. -Tko si ti da mi naređuješ?
Ti si kriva što smo svi tu.
-Ja sam kriva? -Da, jesi.
Ti si ravnatelj.
Osmero debila uspjelo je ući ovamo bez problema.
Jesu li još gdje opljačkali kovnicu?
Samo ovdje, zar ne?
Čestitam.
Ušao si u povijest.
A sada, molim te, sjedni prije nego što nas razneseš.
Sjedni.
Čujete li me? Kombi je napadnut.
-Ni traga Silene Oliveira. -Primljeno. Čekajte upute.
Pozor, imamo bjegunku.
Započnite operaciju Kavez.
Nije bio ondje.
Sve je isplanirao.
Spasio me.
Kako nije bio ondje?
Tog popodneva kad sam pobjegla pokrenuli su operaciju Kavez.
To inače rade kod atentata.
Policija je blokirala sve izlaze iz grada odjednom.
Dogodi se kolaps i uhvaćen si u zamku. Samo se možeš skriti.
Ali moje je skrovište bilo skladište.
A Profesor bi me pustio unutra.
No nikad mi nije išlo čekanje.
Što je to?
Ono što znam jest da si profesionalni lažljivac.
I kaži da sam paranoična, no više mi nećeš lagati.
To mogu jamčiti.
Misliš da to ne znam? Da sam idiot?
Naravno da mi je ukrala pištolj. No predomislila se,
inače bi sad bila u kutiji s Oslom.
Pomogla ti je. To je super.
To ne znači da ćeš joj napraviti putovnicu i povesti...
Što ako želim živjeti s njom i brinuti se o njenom sinu?
Toliko si sjeban da ćeš nositi tuđi teret?
To su djevojka koja me voli i njeno dijete, oni nisu krivi.
-U taj se nered ne trebaš miješati. -To je izbor.
Nekad želimo nekome pomoći i naškodimo sebi.
Ako si naškodim, oporavit ću se.
Nije tako, dovraga. Ja znam.
Cijeli sam život htio pomoći tvojoj majci.
Otkud sad to?
Ostavila nas je.
Otkud ove gluposti sad?
Mi smo nju ostavili.
Dokrajčila bi nas.
Smjestio sam je u kliniku.
Platio 200 000 pezeta.
I idući se dan pojavila u mom hostelu
-nadrogirana do bola. -Što si učinio?
Bio je to četvrti put.
Izgubio sam novac.
Kojeg si vraga učinio?
Htjela je kupiti još.
Ušli smo u auto...
i ostavio sam je u Martorellu,
gdje su prodavali heroin.
Nisam čekao.
Pokupio sam te...
da se iselimo.
Ostavio si mamu na kružnom toku?
Zato sam te uključio u ovo.
Nisam htio da živiš kao ja. Htio sam da budeš slobodan.
-Da počneš ispočetka. -Majka se ne napušta.
Makneš je s droge.
Cijeli sam život vjerovao da je kuja.
Mislio da sam ja kriv što je otišla.
-Bilo je ona ili mi. -Začepi.
Neću ti razbiti glavu jer nam trebaš da iziđemo.
Kad iziđemo,
nisi mi nitko.
Bit ćemo stranci,
Denver...
i Moskva.
Jesi gotova s putovnicom?
Da.
Jesi dobro?
U redu je.
Ipak se zovem Ágata.
Divljački sam vozila bez cilja.
U sekundi sam znala kamo ići.
Jedini problem:
bilo je to mjesto s najvećim nadzorom u Španjolskoj.
Duboko udahni.
Jesi nervozan?
Ne, dobro sam.
Vidiš te crte?
Svaka tvoja laž prikazat će se kao gadna krivulja,
zbog promjene u krvnom tlaku,
bilu, disanju.
Stoga mi nemoj lagati jer ću znati.
Ime i prezime.
Sergio Marquina.
Mjesto rođenja.
San Sebastian.
Jesi znao da ćeš uništiti Ángela?
Da.
Jesi li ti prouzročio nesreću?
Ne.
Je li tvoja ideja opljačkati Kovnicu?
Ne.
Čija je?
Očeva.
Preminuo je prije negoli je to ostvario.
Priča s jebenim jabukama.
Jebena priča s jabukovačom...
koju si mi jučer ispričao priča je o pljački?
A ja sam te slušala kao budala.
Rugaš mi se cijelo ovo vrijeme, od prvog trenutka.
Nisam ti se rugao. Pogledaj poligraf.
Pogledaj ga.
Otac mi je imao bolesnog sina
i bio je švorc.
Što bi ti učinila?
Razmišljao je o pljačkama
kako bi platio bolnicu u SAD-u.
Iz očaja.
Da mi spasi život.
Moj život.
Jer nitko...
Nitko mu nije pomogao.
Kad je pokušao, upucali su ga...
pred vratima...
banke.
To je istina.
Postoje mnoga poimanja pravednosti.
Mislio si da sam laka meta jer sam zlostavljana?
Jesam.
Kada si medijima otkrio
da sam odbila osloboditi osmero talaca zbog Alison Parker,
jesi znao da će me javno linčovati?
Da ćeš mi uništiti karijeru pred mojom majkom i kćeri?
Da.
Dobro.
Spavao si sa mnom...
-jer sam glavna inspektorica? -Ne.
Spavao si sa mnom
-zato što sam glavna. -Ne.
Ne laži mi, dovraga!
-Ne lažem. -Očekuješ da ću vjerovati
-da imaš osjećaje prema meni? -Ne očekujem.
To osjećam. Nisam to očekivao.
Dogodilo se. Dogodilo se i tebi.
Dogodilo se i tebi. Bismo bili tu da nije?
Zašto nisam u zatvoru? Koji je ovo vrag?
Jesi li luđakinja iz filma Misery? Oboje to osjećamo.
Oboje, razumiješ? Dogodilo nam se oboma.
Reci, Suárez.
-Silene Oliveira pobjegla je. -Molim?
Na putu do suda da svjedoči pred sucem.
Konvoj su napali ljudi iz istočne Europe.
Operacija Kavez je u tijeku. Samo da nisu napustili Madrid.
Odmah zatraži od suca
da izda međunarodni nalog za uhićenje.
Blokirajte ceste, luke i zračne luke.
Želim kontrole na svakoj granici.
Tokio je pobjegla.
Jesi li ti oslobodio ubojicu iz zatvora najveće sigurnosti
dok si bio tu?
Zapravo, sve sam pripremio prije negoli smo se našli.
Oprostite što vas ovako dočekujem.
Žao mi je zbog tvog brata.
Isplanirao si i najmanji detalj?
Sve sam ti rekao.
Došao sam dovde ne opirući se.
Pustio sam da me ispitaš...
jer...
želim biti iskren. Ne mogu više izdržati.
-S laganjem. -Začepi.
-Nisam te htio povrijediti. -Začepi.
-Ovo je olakšanje. -Daj više začepi.
Neću te više slušati. Gledaj.
Odsad sve što imaš za reći govorit ćeš sucu.
Diži se.
Diži se, dovraga.
Ajmo.
Hodaj.
-Žao mi je, Raquel. -Hodaj.
Upucat ću te. Upu...
Jeste kad čuli za izraz „baciti se u vatru“?
Poziv na mobitel Alison Parker s nepoznatog broja. Uđite mu u trag.
-Molim? -Rio?
Tokio je.
Silene Oliveira.
Snimajte. Saznajte lokaciju.
Gdje si? Čekaj.
-Čuju nas. -Nema veze.
Ovo je ljubavni poziv.
A policija voli ljubav.
Slušaj me.
Sjećaš se vrata koja je mama crtala za mene?
-O kojim vratima govori? -Da, draga.
Naravno.
-Što s njima? -Ući ću kroz njih.
Ući kroz vrata neba
jer mog anđela čuvara nema.
Za minutu.
-Volim te. -I ja tebe.
O čemu je govorila?
Zvuči kao oproštaj.
Približava se neovlašteno vozilo.
Svi na mjesta.
Hej, ti.
To je ona.
Vrata...
Sranje, vrata.
Hej, hej.
Pozor. To je Silene Oliveira.
Tokio se vratila!
Na pod!
Moramo otvoriti vrata!
Pucajte na metu. Pucajte na motociklista.
Pozor, pucajte.
Idemo.
Ne! Moramo je zaštititi!
Otimač u dometu. Pucamo.
Tata, pazi!
Pazite. Iza vas.
Sranje!
Moskva.
Prijevod titlova: Rozalia Grgić