A koncentrációs táborokban
a tisztelet magától értetődő.
Hát itt is ugyanígy lesz.
Ki fogjátok ásni az alagutat,
amíg nem vérzik a kezetek!
Éjszakánként
sírhattok a fájdalomtól az ágyatokban,
de akkor is folytatjátok az ásást!
Pihenés nélkül váltjátok majd egymást,
különben hatalmas büntetés vár rátok.
Mint a vezéretekre.
Egy férfi, aki, ha újra elárul minket, öl.
Aki, ha újra szabadságra szomjazik, öl.
Aki, ha sokat izzad,
öl.
Egy robbanékony személyiség.
Most félnek majd tőled, Arturo.
Bár mindig is tudtuk, hogy bombajó fickó vagy.
Mivel kitaszított vagy, itt maradsz, magányosan.
Helsinki, mindenki más az alagútba!
Gyerünk! Indulás!
Igyekezzetek!
A szeizmográfok szokatlan tevékenységet észleltek a gyár alatt.
Úgy tűnik, a rablók növelték az alagút ásási ütemét. Hamarosan kijutnak.
KEDD
Mikor?
A RABLÁS 103. ÓRÁJA
A földradar szerint két és fél méternyire vannak.
Hova érkeznek?
Szerintünk ide.
Egy csatornába, úgy 50 méterrel az épület mögött.
Figyelem! Mindenki készüljön! Szóljatok a földalatti egységeknek is!
Mostantól húsz ember őrzi a csatornát.
Tudod, mit csinálnak a bűnösök a tetthelyen?
Folyamatosan beszélnek.
Az időjárásról, politikáról.
Viccelődnek.
Mert idegesek.
Nem bírják a csendet.
De te...
te meg sem szólalsz.
Miről beszéljek, Raquel?
Ki vagy te?
Sergio Marquina.
Sergio?
Salva?
A Professzor?
Az ember, aki sakkban tartotta
a rendőrséget, a hírszerzést és a különleges alakulatokat?
Az ember, akivel öt napig beszéltem telefonon,
akinek elmondtam, milyen ruha van rajtam, és hogy milyen színű az orgazmusom?
Melyikük vagy te?
Miért nincs benne az ujjlenyomatod az adatbázisban?
Amikor jött a digitális személyi, nem újítottam meg.
Mióta?
Több mint... húsz éve.
Ez számos lehetőséget kínál, ugye?
Mert senki sem jelentheti annak az eltűnését, aki egyszerűen...
nem létezik.
Meg sem kell erőltetnem magam, amikor elégetem a holttested.
Ezt akarod?
Megölni és elégetni?
Igen.
Persze, hogy ezt.
Nézd...
talán felügyelőként
nem kéne ezt elmondanom annak, aki eltervezte
a Spanyol Királyi Pénzverde kirablását.
De nőként...
olyan nőként, aki évekig mindentől félt...
Mindentől!
És aki bízott valakiben...
olyasvalakiben, aki bár tudta, milyen törékeny és sebezhető,
az elejétől fogva átverte. A kibaszott kezdetektől fogva!
Így már nem olyan nagy őrültség, nem?
Talán... a közelembe férkőzhettél volna.
Hízeleghettél volna.
Bemikrofonozhattál volna. Egy kurva mikrofon, bazmeg!
De nem. Dehogy!
Tegnap együtt álmodoztunk.
Basszus...
Beszéltünk a jövőről. A jövőről!
Ki a fene vagy te?
Mi vagy te, egy kibaszott bajkeverő?
Mindent elterveztem, Raquel.
Mindent. Az egész...
Nagyon sajnálom. Mindent elterveztem, kivéve azt, ami köztünk történt.
- Nem tudom, megszegtem a szabályaimat. - Mi?
Ezzel a változóval nem számoltam.
- Milyen változóról beszélsz? - Hogy beléd szeretek.
Tényleg azt hiszed, hagyom, hogy folytasd ezt a faszságot? Mi?
Te rohadék!
Hogy ölbe tett kézzel fogok ülni, míg te a szemembe hazudsz,
- mintha 15 éves csitri lennék? - Nem hazudok, Raquel.
Beléd szerettem.
Mondd még egyszer!
Merd kimondani! Mondd ki!
Raquel.
Beléd szerettem.
Nagyon sajnálom.
Jól van.
RENDŐRSÉG
Berlin, beszélnem kell veled.
Persze. Újra én vagyok a főnök.
Kell, hogy a kölykeim tápláljanak.
Pontosan mit mondott a Professzor Tokióról?
Hogy megpróbálja kiszabadítani.
És hogy csinálja egyedül?
Rio,
nem ő csinálja.
Hanem?
A négy szerb, akik öt éve kiásták az alagutat.
Ők a dzsókerek a szélsőséges nehézségek során.
- Mikor? - Nem tudom.
Hiányzik, mi?
Mindig annak rosszabb, aki marad.
Ő ezzel szemben...
növeli a tapasztalatát,
erősíti az érzékeit,
szórakozik.
Elfogadtad volna a zsaruk alkuját?
Mit számít?
Mi lesz, ha kijutunk innen?
Együtt maradunk?
- Elárulnád a barátaidat? - Akiket városneveken ismerek?
Tokió, Berlin, Moszkva, Denver.
Számomra a városnevű barátaim a legjobbak. És hadd mondjak valamit!
Bújj el, ha elfogadod az alkut!
Mert ha meglátlak, golyót kapsz a fejedbe.
A nők mindig gyorsabban lépnek tovább. Csak figyelmeztetlek.
Tokió forrófejű,
de visszajön, és együtt leszünk.
Tudom.
Persze.
Biztosan így lesz.
Én mindig is így gondoltam.
Ha elárulsz minket és kimész,
és felhívnál, amikor megbántad...
mert hidd el,
megbánod...
hívhatsz Alison számán. Nálam lesz a telefonja.
Majd lehallgatnak, de mit számít?
AKTÍV JELISMÉTLŐ
Suárez, bekapcsolták Alison Parker mobilját.
- Próbáld meg feltörni! - Nem lehet, uram.
Nincs hívás és nem is küldenek semmit.
- Mi a fenét művelsz? - Az istenit!
Ez a 727-es konvoj.
- Épp megtámadnak. - Itt a központ.
Nem értettük. Kérem, ismételje meg!
Inhibitor van náluk.
A rohadt kurva életbe!
Az őrangyalom nem hagyott cserben.
És úgy éreztem magam, mint egy szellemvasúton.
Ez egy bomba. Mi a fene folyik ott?
- Egy bomba. - Egy sötét alagútban,
- ahol nem tudod, mikor ijesztenek meg. - Szívás.
- Kuss! - De micsoda móka!
Mi folyik itt? Mi a fene folyik itt?
- Húzzunk innen! Megölnek! - Pofa be!
- Rábasztunk, Pérez! - Pofa be! Hagyj gondolkodni!
Nulla!
Figyelem!
Jó, ne!
Le a fegyvert, vagy meghal.
Ha te lelőni a lányt, te meghalsz.
Ha te lelőni engem, te meghalsz.
Ha te elengedni a lányt, te élsz.
Bárcsak a világ minden döntése ilyen könnyű volna!
Igaz?
Rio.
Rájöttem, hogy nem tartottad helyesnek, amit Helsinki tett.
Nem vagy olyan, mint ők.
Te jó srác vagy.
Van egy annyi idős fiam, mint te.
A legidősebb.
Ő is jó srác.
Kérlek, segíts!
Látni akarom a fiamat.
Találtam egy kütyüt útlevélkészítéshez.
- Nem, ne... - Mónica...
hallgass ide!
Azt csinálsz, amit akarsz. De mi van, ha meggondolod magad?
Jól jönne neked egy új. Ráadásul...
- ez valódi. Jó cucc. - Tudom. Itt dolgozom.
- Nem kerül semmibe. Megcsináljuk. - Nem.
Ha nem kell, akkor kidobod vagy megtartod.
Csak két perc.
- Megcsináltuk? - Jó.
- Be van dugva? - Igen.
Jó.
Milyen nevet használjak?
- Ágata. - Ágata?
- Mi a baj? - Mintha egy pornós neve lenne.
Az Ágata szexi név. Ha csúnya lennél, azt mondanám,
- legyél Felisa vagy Maricruz, de... - María.
- María Fernández. - Ezt senki sem hiszi majd el.
- Én ehhez értek. - Átlagosabb név.
Az Ágata puccos. Elegáns. Használd azt!
- Tessék. - Kösz.
Írd, hogy "születési hely: Madrid"...
és az évszám, amit akarsz.
- Útlevelet készítünk. - Aha.
Ha végül elmenekül vagy...
velünk tart.
Ki lophatta el a fegyvered?
Menjünk ki!
Suárez!
A spanyol nemzeti bíróságtól hívom.
A Silene Oliveirát szállító konvoj 15 perce érkezett volna,
és még nem érkezett meg. Nincs hírünk róla.
Majd értesítsen!
Gómez, menjen végig két egység Oliveira útján a bíróságig!
- Még nem érkezett meg, lássuk, miért nem. - Értettem.
Vedd fel ezt!
Az egyetlen kapcsolat a Professzor.
Ő mondja a teendőt.
Sosem éreztem magam olyan szabadnak.
De ez alkalommal úgy volt, hogy a terv nem fog működni.
Tudom, elbírt velem a nyomás,
tévedtem, de...
kérlek...
Ezt nem érdemlem meg.
Kérlek!
Kérlek téged,
ha maradt benned méltóság, kérlek.
Nem kapok levegőt. Nem kapok levegőt. Segíts!
Segíts, kérlek!
Érkezünk.
Vegyetek kaját és leülni!
Legyen köztetek egy méter távolság! Gyerünk!
Ez az, így, vidáman.
Helsinki, üdvözöld Arturitót! Arturito.
Ennek semmi értelme.
Azt mondták, ha túl sokat izzadok, repülök a levegőbe,
de itt tartanak... ebben az elviselhetetlen hőségben.
- Ebben a pokoli melegben... - Jobb, ha csendben és nyugton marad.
- Ennek semmi értelme. - Minek?
A bombának nincs értelme.
Kockáztattak volna, hogy megbotlom vagy izzadok,
hogy az egész tervük repüljön? Nem.
Nem, ez őrültség lenne. Ezek az emberek nem így gondolkodnak.
- Fogja be! - Pszichológiai terrorban tartanak minket.
Nem látjátok? Csak ránk akarnak ijeszteni. Ez nem valós. Ez blöff!
Nem tudom és nem is érdekel. Fogja be!
Leveszem. Eldöntöttem. Nem bírom tovább.
Leveszem.
Semmi baj. Ha felrobbantana, nem jöttetek volna közel.
- Nyugton maradni, leülni! - Ki vagy, hogy megmondd?
Épp a te hibád, hogy bent ragadtunk.
- Az én hibám? - A te hibád.
Maga itt az igazgató.
És bejött ide nyolc idióta, mintha az övék lenne a hely.
Van pénzverde a világon, amit kiraboltak volna?
Ez az egyetlen, ugye?
Gratulálok!
Történelmet írt.
Most pedig kérem, ne repítsen mindannyiunkat a levegőbe... és üljön le!
Ülj le!
Központ, veszik? Megtámadták a furgont. Oliveirának semmi nyoma.
Vettem. Várjanak az utasításokra!
Figyelem, van egy szökevényünk!
Ketrecművelet indul!
Nem volt ott.
Mindent elrendezett.
Megmentett.
Hogyhogy nem volt ott?
A szökésem októberi délutánján belekezdtek a ketrecműveletbe.
A terroristák ellen alkalmazták.
A lényege, hogy a rendőrség azonnal lezárja a várost.
Minden összeomlik,
te pedig csapdába esel, csak elbújhatsz.
A baj az volt, hogy a búvóhelyem a hangár volt.
A Professzornak kellett volna beengednie.
De az igazság, hogy sosem voltam türelmes.
Mi ez?
Csak azt tudom rólad biztosan, hogy profi hazudozó vagy.
Hívj paranoiásnak, de nem fogsz többet hazudni nekem!
Ezt megígérhetem.
Azt hiszed, nem tudom? Hogy hülye vagyok?
Persze, hogy ő lopta el tőlem a fegyvert. De megbánta,
ha nem, egy kartondobozban lenne Oslóval.
Jó, segített neked. Ez remek.
De ettől még nem kell útlevelet csinálnod neki vagy...
És ha akarom? És ha szeretnék vele élni és vigyázni a fiára? Mi vele a baj?
Elég bajod lesz amúgy is, nem kell más terhét is cipelned.
Ők nem terhek. Egy lány, aki szeret engem és a fia. Nem hibásak.
- Nem kéne belekeveredned. - Ez egy döntés, nem kötelesség.
Néha próbálunk segíteni másnak, de a mi hajónk süllyed el.
Akkor majd úszom,
- ahogy egész életünkben, apa. - Ez nem így megy, az istenit! Én tudom.
Minden egyes nap segíteni akartam anyádnak.
Ez most hogy jön ide?
Anya elhagyott minket.
Hogy a fenébe jön ez most ide?
Mi hagytuk el őt.
Ő lett volna a végzetünk.
Mi?
Barcelonába vittem egy klinikára.
Kétszázezer pezetáért.
Alig 24 óra múlva felbukkant a szállásomon
- totál belőve heroinnal. - Mit csináltál?
Már negyedszerre történt. Elvesztettem a spórolt pénzem.
Mi a faszt műveltél?
Többet akart venni.
Autóba szálltunk...
és kitettem egy martorelli körforgalomban. Egy hely mellett, ahol heroint árultak.
De nem vártam meg.
Elmentem érted...
hogy elköltözzünk.
Egy körforgalomban hagytad az anyámat?
Ezért kevertelek bele ebbe a szarba.
Nem akarom, hogy úgy élj, ahogy én, hanem, hogy szabad légy. Hogy kezdd elölről.
Egy anyát nem hagyunk el!
Hanem tisztára mossuk!
Egész életemben hitegettél, hogy egy kurva.
Azt hittem, talán az én hibámból ment el.
Vagy ő vagy mi, fiam.
Te...
Istenem!
Csak azért kegyelmezek meg, mert kellesz a kijutáshoz.
De amint kijutunk innen, te és én semmik vagyunk.
Két idegen,
Denver...
és Moszkva.
Végeztél az útlevéllel?
Igen.
Denver, jól vagy?
Semmi baj.
Végül az Ágatát választottam.
Vadul vezettem a semmi felé.
Egy pillanat alatt tudtam, hova menjek.
A bökkenő...
hogy Spanyolország legjobban őrzött helye volt.
Nagy levegő!
Ideges vagy?
Nem, jól vagyok.
Látod ott azokat a vonalakat?
Minden hazugságod csúnya vonalakként jelenik meg.
A vérnyomásod, a szívritmusod és a légzésed megváltozása miatt.
Úgyhogy ne hazudj, mert tudni fogom!
Neved?
Sergio Marquina.
Születési helyed?
San Sebastián.
Tudtad, hogy tönkreteszed Ángelt?
Igen.
Te okoztad a balesetét?
Nem.
A te ötleted volt pénzverde kirablása?
Nem.
Akkor kié?
Az apámé.
Meghalt, így nem vitte véghez. Ez egyfajta tisztelgés.
A hülye cideres sztori.
A hülye bioalmás sztori...
amit tegnap meséltél az ágyban. A rablás története volt?
Én meg hallgatlak, mint egy idióta.
Az első pillanattól fogva nevettél rajtam, a kezdetektől.
Nem nevettem rajtad. Kérlek, nézd a poligráfot!
Nézz rá!
Az apámnak volt egy beteg gyereke, és semmi pénze.
Te mit tettél volna?
Mindig rablásokon agyalt,
hogy kifizethessen egy kórházat az Egyesült Államokban. Kétségbeesett.
Hogy megmentsen engem.
Engem.
Mert senki...
senki sem... segített neki.
Amikor megpróbálta, lelőtték...
egy bank...
ajtajában.
Ez az igazság.
Sokféleképp lehet érteni, mi igazságos.
Könnyű célpontnak tartottál bántalmazott nőként?
Igen.
Amikor kiszivárogtattad,
hogy visszautasítottam nyolc túsz elengedését Parker javára,
tudtad, hogy nyilvánosan meglincselnek?
Hogy tökreteszed a karrierem az anyám és a lányom előtt?
Igen.
Jó. Csak...
azért feküdtél le velem, mert...
- én viszem az ügyet? - Nem.
Mert én vagyok a felügyelő?
- Nem. - Ne hazudj nekem, a francba!
- Nem hazudok. - Higgyem el,
- hogy érzel irántam valamit? - Nem várom, hogy elhidd.
Ezt érzem. Nem számítottam rá.
De ez van. Ezt érzem, és te is.
Te is így érzel. Ha nem, miért lennénk itt?
Miért nem vagyok börtönben? Mi a fene ez?
Most te vagy az őrült nő a Tortúrából? Mindketten így érzünk.
Mindketten, érted? Mindkettőnkkel megtörtént.
Igen, Suárez.
- Felügyelő, Silene Oliveira megszökött. - Micsoda?
A bíróságra tartott, hogy vallomást tegyen.
A konvojt megtámadta pár kelet-európai alany.
A ketrecművelet aktív. Remélem, nem hagyták el Madridot.
Azonnal kérd a bírót, hogy adjon ki nemzetközi elfogatóparancsot!
Zárjátok le az utakat, a kikötőket és a reptereket!
Minden határon járőrözzenek!
Tokió megszökött.
Te szabadítottál ki egy gyilkost a börtönből, amíg itt tartalak?
Mindent elintéztem, mielőtt találkoztunk a kávézóban.
Elnézést a fogadtatásért, de épp most érkeztem.
Radko, részvétem a tesód miatt.
Mindent aprólékosan kiterveltél, igaz?
Már mindent elmondtam.
Mindenféle ellenállás nélkül jöttem ide.
Ha hagyom, hogy kihallgass,
az azért van, mert...
őszinte akarok lenni. Nem bírom tovább...
- ezt a hazugságot. - Fogd be!
- Nem akartalak bántani. - Kuss!
- Ez megkönnyebbülés. - Kussolj, a fenébe!
Nem hallgatlak többet. Nézd!
Mostantól mindent, amit mondanál, közvetlenül a bírónak.
Kelj fel!
Kelj fel, a fenébe is!
Menj! Mozgás!
Mozgás!
Sétálj tovább!
- Nagyon sajnálom, Raquel. - Sétálj...
Lelőlek. Le foglak...
Ismerős a "besétál az oroszlán barlangjába" kifejezés?
Telefonhívás Alison Parker telefonjára ismeretlen számról. Kövesd le!
- Igen? - Rio.
Tokió vagyok.
Silene Oliveira.
Vedd fel! Kövesd le, honnan hív!
Hol vagy? Várj!
- Lehallgatnak minket. - Nem számít.
Ez egy szerelmes hívás. A rendőrség imádja a szerelmet.
Hallgass ide!
Emlékszel az ajtóra, amit anyukám rajzolt, ha féltem?
- Miről beszél? - Persze, szerelmem.
Persze, emlékszem.
- Mi van vele? - Belépek rajta.
Belépek a mennybe, mert az őrangyalom cserben hagyott.
Egy percen belül.
- Szeretlek. - Én is szeretlek.
Hát ez meg mi a franc volt?
Mintha búcsúztak volna.
Uram, illetéktelen jármű hatol be a területre.
Mindenki a helyére!
Hé, maga!
Ő az.
Az ajtó...
Baszki, az ajtó!
Hé! Elnézést!
Figyelem! Ő Silene Oliveira.
Tokió visszatér!
A földre!
Ki kell nyitni az ajtót, basszus!
Lőjön a célpontra! Lője le a motorost!
Figyelem, tűz!
Menjünk!
Ne! Fedeznünk kell, a francba!
A rabló hatótávolságon belül. Tűz!
Apa, vigyázz!
Hármas egység. Mögötted!
Bassza meg!
Moszkva!
A feliratot fordította: Kertai Eszter