În lagărele de concentrare,
respectul e un dat.
Așa va fi și aici.
Veți săpa la tunel...
până vă sângerează mâinile!
Noaptea,
poate o să plângeți în culcuș,
dar veți continua să săpați!
Veți fi în ture fără odihnă.
Altfel, vă paște o pedeapsă de proporții.
Ce pe liderul vostru.
Un om care va ucide dacă ne va trăda din nou.
Care va ucide dacă va mai tânji vreodată după libertate.
A cărui sudoare...
ucide.
Un om cu un caracter exploziv.
Acum se vor teme de tine, Arturo.
Chiar dacă știam cu toții că tu erai „bomba”.
Dat fiind că ești un renegat, rămâi aici, izolat.
Helsinki și toți ceilalți, la tunel!
Hai, să mergem!
Hai, repede!
Seismografele au detectat o activitate neobișnuită sub monetărie.
Se pare că jefuitorii au mărit ritmul de excavare a tunelului.
Mai au puțin și ies.
MARȚI ORA 17:41
Cât mai au?
103 ORE DE LA LOVITURĂ
- Conform georadarului, doi metri. - Unde ies?
Credem că aici.
Într-un canal colector, la 15 m în spatele clădirii.
Atenție! Fiți pregătiți. Anunțați unitățile subterane să fie pe fază.
Vreau ca 20 de oameni să supravegheze canalul.
Știi ce fac vinovații când merg la locul faptei?
Nu se opresc din vorbit.
Despre vreme, despre politică.
Spun glume.
Fiindcă sunt nervoși.
Nu suportă liniștea.
Dar tu...
nu spui nimic.
Despre ce vrei să vorbesc?
Cine ești?
Sergio Marquina.
Sergio?
Salva?
Profesorul?
Persoana care a ținut în șah poliția,
Serviciul de Informații și trupele speciale?
Omul cu care vorbesc la telefon de cinci zile,
căruia i-am spus ce haine port,
până și ce culoare au orgasmele mele?
Care ești tu?
De ce nu ai amprentele în registrul de evidență a persoanelor?
Nu mi-am reînnoit actele după trecerea la sistemul digital.
De când?
De acum mai bine de 20 de ani.
Asta deschide un întreg univers de posibilități, nu?
Căci nimeni n-ar reclama dispariția unui om
care, pur și simplu, nu există.
Nu va trebui să am grijă când îți voi arde cadavrul.
Asta o să faci?
Mă ucizi și mă arzi?
Da.
Sigur că da.
Uite...
poate, ca inspector,
n-ar trebui să-i spun asta persoanei care a organizat jaful
de la Monetăria Regală.
Dar, ca femeie...
Ca femeie care a trăit ani în șir temându-se de toate...
De toate!
Care a crezut în cineva...
care știa cât era de fragilă și de vulnerabilă,
care a prostit-o de la început... De la bun început!
N-ar fi chiar exagerat, nu crezi?
Ai fi putut...
Ai fi putut să mă abordezi.
Să mă convingi.
Să-mi pui un microfon, un nenorocit de microfon, la dracu’!
Dar nu. Nu ai putut.
Ieri ne făceam vise împreună.
La dracu’...
Vorbeam despre viitor. Despre viitor!
Cine dracu’ ești?
Cine ești? Un nebun nenorocit?
Totul a fost plănuit, Raquel.
Totul a fost...
Regret enorm, totul a fost plănuit, mai puțin ce s-a întâmplat între noi.
- Nu știu, mi-am încălcat regulile. - Poftim?
Nu m-am gândit la această variabilă.
- Ce spui? Ce variabilă? - Că mă voi îndrăgosti de tine.
Chiar crezi că te las să continui cu prostiile astea?
Javră!
Că stau să te-ascult în timp ce mă minți în față,
- ...ca și cum aș avea 15 ani? - Nu te mint, Raquel.
M-am îndrăgostit de tine.
Spune din nou.
Te provoc s-o spui din nou. Spune-o!
Raquel.
M-am îndrăgostit de tine.
Îmi pare rău.
Bine.
ORA 17:46
POLIȚIA
Berlin, am o vorbă cu tine.
Firește, sunt din nou șef.
Cățeii mei să mă hrănească.
Ce ți-a zis Profesorul despre Tokyo, mai exact?
Că va încerca să o elibereze.
Cum va face asta singur?
Rio,
nu o va face personal.
Dar cine?
Cei patru sârbi care au săpat tunelul acum cinci ani.
Sunt jokerul pentru situații extreme.
- Când? - Nu știu.
Îi simți lipsa, așa e?
Celor care rămân le e mai rău.
În schimb, ea își va...
lărgi experiența,
își va ascuți simțurile,
se va distra.
Ai accepta târgul propus de poliție?
Ce mai contează?
Ce s-ar întâmpla dac-am ieși de-aici? Am rămâne împreună?
- Ți-ai trăda prietenii. - Prietenii mei cu nume de orașe?
Tokyo, Berlin, Moscova, Denver.
Prietenii mei cu nume de orașe sunt foarte de gașcă.
Și te sfătuiesc ceva.
Ascunde-te dacă accepți târgul.
Căci, dacă te văd, îți găuresc țeasta.
Femeile se desprind mai ușor. Să nu zici că nu știai.
Tokyo e impulsivă,
dar se va întoarce și vom fi împreună.
Știu sigur.
Firește.
Sigur că veți fi.
Și eu mă gândeam la fel.
Dacă ne vei trăda și vei pleca
și vei vrea să mă suni când vei regreta,
căci, crede-mă...
vei regreta...
poți să mă suni pe mobilul lui Alison. Îl voi ține deschis.
Poliția va asculta, dar cui îi pasă?
REPETITOR DE SEMNAL ACTIV
Suárez, telefonul lui Alison Parker e pornit.
Accesează-l.
Camera e închisă.
Nu apelează și nu trimit nimic.
- Ce mă-ta faci? - La dracu’!
Suntem convoiul 727.
- Suntem atacați. - Baza, către convoi.
N-am înțeles. Repetă, te rog.
Au aparate de bruiaj.
Fir-ar mă-sa a dracu’!
Îngerul meu păzitor nu mă abandonase.
Mă simțeam ca în turul prin casa bântuită.
E o bombă. Ce dracu’ se întâmplă?
- Au pus un exploziv. - Un tunel întunecat,
în care nu știi când o să te sperii.
- Suntem terminați! - Taci!
Dar ce distracție!
Ce se întâmplă? Ce dracu’ se-ntâmplă?
- Să ieșim! Ne omoară! - Taci!
- Suntem terminați, Perez! - Taci! Lasă-mă să mă gândesc!
Zero!
Fii pe fază.
Gata, nu!
Lăsați armele sau o împușc.
Lăsați armele jos sau o împușc.
Dacă împuști fata, mori.
Dacă mă împuști pe mine, mori.
Dacă-i dai drumul fetei, trăiești.
Dacă toate deciziile din lume ar fi la fel de ușoare...
Nu-i așa?
Rio.
Mi-am dat seama că n-ai fost de acord cu ce a făcut Helsinki.
Nu ești ca ei.
Ești băiat bun.
Am un fiu de vârsta ta, știi?
Cel mai mare.
Și el e băiat bun.
Ajută-mă, te rog.
Vreau să-mi văd fiul.
Am găsit o mașină de făcut pașapoarte.
- Nu... - Mónica...
Ascultă-mă.
N-ai decât să faci ce vrei. Dar, dacă te răzgândești?
Ar fi excelent să ai unul nou. Plus că...
- E autentic, de calitate. - Știu. Lucrez aici.
- Nu costă nimic. Îl facem noi. - Nu.
Dacă nu-l vrei, îl arunci, îl păstrezi amintire, nu contează.
Nu ia decât două minute.
- Îl facem? - Bine, da.
- E în priză? - Da.
Bine.
Ce nume să folosesc?
- Agata. - Agata?
- Ce este? - E numele unei starlete porno.
Agata e numele unei gagici bune. Dac-ai fi urâtă, aș zice,
- ...nu știu, Felisa sau Maricruz, dar... - Maria.
- Maria Fernandez. - Ăsta nu-i nume, nu-l va crede nimeni.
- Mă pricep la din astea. - E mai discret.
Agata sună șic, e de clasă. Folosește Agata.
- Ține. - Mulțumesc.
Scrie „născută în Madrid”...
și ce an vrei tu.
- Facem un pașaport. - Văd.
În caz că, în cele din urmă, fuge sau...
vine cu noi.
Cine crezi că ți-a furat arma?
Hai afară.
Suárez.
Domnule, sun de la Înalta Curte.
Convoiul cu Silene Oliveira trebuia să ajungă de 15 minute,
dar încă nu a sosit. Nu știm nimic.
Ține-mă la curent.
Gomez, două unități să refacă ruta lui Silene Oliveira spre tribunal.
Nu a ajuns.
- Află ce se întâmplă. - Am înțeles.
Pune-ți astea.
Nu-l contactezi decât pe Profesor.
Îți va zice ce faci.
Niciodată nu m-am simțit așa liberă.
Dar, de data asta, planul Profesorului nu va merge.
Știu că am căzut pradă presiunii.
Am greșit, dar...
te rog...
Nu merit asta.
Te rog.
Te implor,
dacă ți-a rămas puțină demnitate, te rog.
Nu pot să respir.
Nu pot, ajută-mă.
Ajută-mă, te rog.
Intrăm!
Luați-vă hrana și stați jos.
La un metru unul de altul. Haideți!
Așa, bravo, cu veselie.
Helsinki, salută-l pe Arturito. Arturito!
Nu înțeleg un lucru.
Mi-au zis că, dacă transpir prea mult, sar în aer.
Și totuși, mă țin închis în căldura asta infernală.
- În căldura asta... - Liniștește-te și taci.
- Nu are nicio logică. - Ce?
Bomba nu are nicio logică.
Credeți că ar risca să mă împiedic sau să asud
și să le arunc planul în aer? Nu.
Nu, ar fi o nebunie. Nu așa lucrează oamenii ăștia.
Taci!
Încearcă să ne terorizeze psihologic.
Înțelegeți? Încearcă să ne sperie. Nu e real, e o cacealma.
Nu știu și nici nu vreau să știu. Taci!
O să o scot. M-am decis să o scot. Nu mai suport.
Nu se-ntâmplă nimic. Dac-ar exploda, nu ne-ar pune aproape.
- Stai liniștit, așază-te. - Cine ești, să ne dai ordine?
E vina ta că suntem închiși aici.
- Vina mea? - Da, vina ta.
Ești director aici.
Opt cretini au intrat aici ca la ei acasă.
A mai fost jefuită vreo monetărie din lume?
Doar asta, corect?
Felicitări!
Ai intrat în istorie.
Acum, te rog, nu ne arunca pe toți în aer și stai jos.
Stai jos.
Centrul, m-auzi? Duba a fost deturnată.
- Nici urmă de Silene Oliveira. - Recepționat. Aștept ordine.
Atenție, avem o evadată.
Activăm operațiunea Cușca.
El nu era acolo.
Aranjase totul.
Mă salvase.
Cum se poate să nu fie acolo?
În după-amiaza de octombrie când am fugit, au demarat operațiunea Cușca.
Poate sună cunoscut, din atentate.
Poliția a blocat toate intrările în oraș.
Totul se prăbușește
și cazi în cursă. Nu poți decât să te ascunzi.
Problema mea era că ascunzătoarea mea era hangarul.
Și că Profesorul avea să mă lase să intru.
Dar adevărul e că nu știu s-aștept.
Ce-i asta?
Singura mea certitudine e că ești un mincinos profesionist.
Și, fă-mă paranoică, dar nu mă vei minți din nou.
Te asigur.
Crezi că nu știu? Că sunt idiot?
Normal că mi-a furat pistolul. Dar s-a răzgândit,
altfel sfârșea într-o cutie de carton cu Oslo.
Te-a ajutat, e nemaipomenit.
Dar nu trebuie să-i faci pașaport sau s-o iei cu tine...
Poate vreau să trăiesc cu ea, să-i cresc fiul. Ce e rău în asta?
O să ai destule pe cap ca să-ți asumi și povara altuia.
Nu e o povară. E o fată care mă iubește și copilul ei nu are vreo vină.
- Nu-ți asuma obligația asta. - E alegerea mea, nu o obligație.
Uneori vrem să-i ajutăm pe alții și sfârșim prin a ne scufunda noi.
Dacă mă scufund, înot,
- ...cum am făcut toată viața, tată. - Nu e așa, la naiba! Știu.
Am încercat s-o ajut pe maică-ta toată viața mea.
De unde ți-a venit asta?
Mama ne-a părăsit.
De unde dracu’ ți-a venit asta?
Noi am părăsit-o.
Altfel ne-ar fi terminat.
Am dus-o într-o clinică din Barcelona.
Am dat 200,000 de pesete.
În mai puțin de 24 de ore, a apărut la hotelul meu,
- ...drogată în ultimul hal. - Ce ai făcut?
Era a patra oară.
Îmi pierdusem banii.
Ce dracu’ ai făcut?
Voia să-și mai cumpere.
Am suit-o în mașină...
și am lăsat-o în Martorell,
lângă un loc unde vindeau heroină.
N-am așteptat.
M-am dus să te iau...
să ne mutăm.
Ai lăsat-o pe mama în drum?
De-asta te-am băgat în beleaua asta.
Nu vreau să trăiești cum am trăit eu. Vreau să fii liber.
- Să o iei de la început. - Nu abandonezi o mamă.
O dezintoxici.
Toată viața m-ai făcut să cred că a fost o târfă.
Am crezut că poate a plecat din cauza mea.
Era ori ea, ori noi.
Taci!
Nu-ți crăp capul fiindcă avem nevoie de tine ca să ieșim de-aici.
După ce ieșim,
noi doi am terminat-o.
Vom fi doi străini.
Denver...
și Moscova.
Ai terminat cu pașaportul?
Da.
Denver, te simți bine?
Sunt bine.
Am pus totuși Agata.
Am condus nebunește, fără țintă.
Într-o clipă, am știut unde voi merge.
Problema era...
că era cel mai păzit loc din Spania.
Respiră adânc.
Ești nervos?
Nu.
Vezi liniile astea?
Fiecare minciună de-a ta se transpune în niște curbe urâte,
din cauza modificării tensiunii,
a ritmului cardiac, a frecvenței respiratorii.
Așa că, dacă mă vei minți, voi ști.
Numele.
Sergio Marquina.
Locul nașterii.
San Sebastian.
Ai știut că-l vei distruge pe Ángel?
Da.
Tu i-ai provocat accidentul?
Nu.
A ta a fost ideea să jefuiești monetăria?
Nu.
A cui a fost?
A tatălui meu.
A murit înainte să o pună în aplicare. Acesta e un omagiu.
Povestea cu blestematele de mere.
Povestea cu cidrul ecologic...
pe care mi-ai spus-o ieri, în pat, era povestea jafului?
Și te ascultam ca idioata!
Ți-ai râs de mine tot timpul, din primul moment.
Nu mi-am râs de tine. Uită-te la poligraf, te rog.
Uită-te la el.
Tata avea un copil bolnav
și era lefter.
Ce-ai fi făcut?
Și-a petrecut timpul gândindu-se la jafuri,
ca să plătească un spital din SUA.
Din disperare.
Ca să mă salveze.
Pe mine.
Căci nimeni...
nimeni... nu l-a ajutat.
Când a încercat, a fost împușcat...
la intrarea unei...
A unei bănci.
Ăsta e adevărul.
Sunt multe feluri de a înțelege ce e just.
Ai crezut că sunt o țintă ușoară, fiindcă sunt o femeie abuzată?
Da.
Când ai dezvăluit presei
refuzul meu de a elibera opt ostatici pentru Alison Parker,
știai că voi fi linșată public?
Că-mi vei distruge cariera în fața mamei și fiicei mele?
Da.
Bine.
Te-ai culcat cu mine fiindcă...
- Sunt responsabilă de caz? - Nu.
M-ai iubit
- ...fiindcă e cazul meu? - Nu.
Nu mai minți, la dracu’!
- Nu mint. - Te aștepți să cred
- ...că simți ceva pentru mine? - Nu mă aștept să crezi.
Raquel, asta simt. Nu m-am așteptat.
S-a întâmplat. Și ție ți s-a întâmplat.
Și ție ți s-a întâmplat, Raquel. Altfel, ce facem aici?
De ce nu sunt într-o celulă? Ce dracu’ înseamnă asta?
Ești nebuna din Tortura? Amândoi simțim la fel.
Amândoi, înțelegi? Ni s-a întâmplat amândurora.
Da, Suárez.
- Dnă inspector, Silene Oliveira a evadat. - Poftim?
Era în drum spre tribunal, spre judecător.
Convoiul a fost atacat de un grup de est-europeni.
Am demarat operațiunea Cușca. Sper să nu fi ieșit din Madrid.
Cere-i imediat judecătorului un mandat de arestare internațional.
Pune baraje pe șosele, în porturi și aeroporturi.
Să fie patrule la toate frontierele.
Tokyo a evadat.
Ai eliberat o asasină aflată în detenție de maximă securitate
în timp ce erai aici?
Am lăsat totul pregătit înainte să ne întâlnim la cafenea.
Scuze că vă primesc așa, dar abia am ajuns aici.
Radko, îmi pare rău pentru fratele tău.
Ai gândit totul, până la ultimul detaliu?
Ți-am spus totul.
Am venit aici fără să opun rezistență.
Și, dacă te las să mă interoghezi, e...
pentru că...
vreau să fiu sincer, nu mai suport.
- Să mint. - Taci.
- N-am vrut să te rănesc. - Taci.
- E o mare ușurare. - Taci dracului odată!
Nu te mai ascult. Uite.
De-acum, orice vei vrea să spui îi vei spune direct judecătorului.
Ridică-te.
Ridică-te, ce dracu’!
Mișcă.
Mișcă!
Nu te opri.
- Îmi pare rău, Raquel. - Nu te opri!
O să te împușc. O să...
Cunoașteți expresia „a intra în gura leului”?
Un apel către Alison Parker, de la un număr necunoscut. Localizează-l.
- Da? - Rio?
Sunt Tokyo.
E Silene Oliveira.
Înregistrează. Localizează apelul.
Unde ești? Așteaptă.
- Ne aud. - Nu contează.
E un apel de dragoste.
Polițiștii sunt nebuni după dragoste.
Ascultă-mă.
Îți amintești ușa
pe care mi-o desena mama când mi-era frică?
- Despre ce ușă vorbește? - Da, iubito.
Sigur că mi-o amintesc.
- Ce-i cu ea? - O să intru pe ea.
Intru pe ușa spre cer, căci îngerul meu păzitor nu e aici.
Într-un minut.
- Te iubesc! - Și eu pe tine.
Ce dracu’ a fost asta?
A sunat ca un adio.
Un vehicul neautorizat intră în perimetru.
Toată lumea, la posturi!
Hei, tu!
E ea.
Ușa...
Drace, ușa!
Hei!
Atenție, e Silene Oliveira.
S-a întors Tokyo!
La pământ!
Trebuie să deschidem ușa, la dracu’!
Trageți în țintă, trageți în motociclistă!
Atenție, foc!
Să mergem!
Nu! Trebuie s-o acoperim!
Jefuitor la vedere. Foc!
Tată, ferește!
Adăpostiți-vă! În spate!
Futu-i!
Moscova!
Subtitrarea: Andrei Albu