Hele, Pauliny fixy. Okousala jim konce, přesně jako jsi to dělala ty.
Díky, mami. Dej mi jednu.
Takže v den našeho prvního rande jsem přišla o 25 minut dřív.
Zavolala jsem mu a řekl,
- že zrovna vyráží. - Brzy se uvidíme.
Setkali jsme se
tady, v Hanoji.
Přišel pěšky a netrvalo mu to ani pět minut.
Zrovna sis našla hodnýho chlapa...
K čemu ti je, že víš, za jak dlouho přišel?
Abych věděla, jak daleko od baru byl.
Za tu dobu mohl urazit maximálně 500 metrů.
Takže víceméně...
bude jeho úkryt v téhle oblasti.
Musel jít jednou z těchhle ulic.
Nějaká kamera ho určitě zachytila.
Musím to zúžit. Podej mi další.
Abych zjistila, kudy šel, potřebuju záznamy z téhle oblasti,
- Jsi si jistá, že víš, co děláš? - Mami,
- najdu ho za každou cenu. - Buď opatrná, drahoušku.
Situace je velmi vážná.
Raněný má v břiše tři střely a je to už několik hodin.
Kde je?
Bude chvíli trvat, než ho dostanu ven. Nevím, jak dlouho.
Policie se mě snaží najít.
Pro ně je to bezpečné?
Ano. Už to vědí a se svou rolí souhlasili.
Ty dostaneš deset milionů.
Potřebuju nástroje na břišní laparotomii,
lékařský ventilátor a chirurgické vybavení.
Obstaráš si je?
Zařídím to.
STŘEDA 09:36
14 HODIN PO PŘESTŘELCE
Dobré ráno. Inspektorka Murillová.
Potřebuju kamerové záběry z 23. října.
- Prosím. - Děkuju.
Nashle.
Děkuju.
Zjistila jsi už něco?
Začínám kreslit...
trasu, po které přišel do baru.
Podívej, to mi tu oblast zúží na tenhle trojúhelník.
Pokud tudy přišel do Hanoje,
je jeho úkryt v téhle oblasti,
Musím zase ven, mami.
Několik volání bylo provedeno z této oblasti.
Profesor musel chodit těmito ulicemi.
Prověřte kamerové záznamy z téhle oblasti.
Ať soudce vydá zatykač.
Tady velitelství.
Klukovi jsem to řekl.
Cos mu řekl?
Co jsem ti udělal.
Že jsem tě nechal na kruháči v Martorellu.
Vrátil jsem se tam,
protože...
se mi zdálo o tom, jak tam na semaforu čistíš autům přední skla.
Vzal jsem auto...
a jel jsem...
hodiny a hodiny...
protože jsem chtěl... napravit svou chybu.
Nic neříkej.
- Odpočiň si. - Ukazoval jsem tvou fotku...
každému, kdo prošel kolem.
A teď...
mi tvůj syn...
řekl, že mě nenávidí.
Tvůj syn...
tě zbožňuje.
Ať už řekne ve vzteku cokoli.
Nevěř tomu, že tě nenávidí.
No, zasloužím si to.
- Vzal jsem mu jeho matku. - Ne.
Ne, vedl sis skvěle.
Máš skvělého syna.
Silného.
Laskavého.
A to...
je jen díky tobě.
Dělal jsem, co se dalo, lásko.
Je ale trošku ztřeštěnej.
Nikdy jsem nebyl...
tak šťastný jako v den,
kdy jsem tě potkal.
Jestli teď budu muset někam odejít...
chtěl bych jít tam,
na tu vesnickou slavnost.
A tančit s tebou,
my dva
a světla.
Barevná světla.
Miluju tě.
Promiň. Odpusť mi.
Odpusť mi.
Mrzí mě to.
Mě to mrzí.
Moc.
- Co děláš? - Poslouchej!
Slyšíš to?
To jsou oni! Kolik myslíš, že zbývá?
Třicet, čtyřicet čísel.
- Tak honem. - Jdem na to!
- Haló! - Haló!
Profesore!
Tady jsme!
Jsou tady. Už jsou tady!
Jsou tady!
Hej!
Už jsou tady! Hej!
- Už jsou skoro tady! - Ještě jednou!
Profesore!
- Propíšeš se na zeď, drahoušku. - Mami.
Kde máš klíče od auta?
To auto už dlouho nepoužíváme.
Je čas se s ním trochu projet.
Profesore!
- Denvere, Denvere! - Monico.
Řekni otci, aby vydržel. Jsme skoro tam!
- Denvere? Musíš nahoru. - Už to bude.
- Poslouchej mě. - Monico, nikam nejdu!
- Denvere, musíš nahoru. - Já ne... Co je?!
Musíš jít nahoru. Hned.
Já nikam nejdu.
- Denvere, Denvere, přestaň! - Teď nikam nejdu!
Ne!
- Jsme tak blízko, Monico. - Ano.
Poslouchej. Musíš jít zpátky nahoru.
Chápeš? Podívej se na mě. Jestli tam nepůjdeš,
budeš toho do konce života litovat. Pojď nahoru.
- Hej! - Pojďme.
Pojďme.
Pojďme!
Jsem tady, tati.
Ještě chvíli vydrž. Už tam skoro jsme.
Že jo, Rio? Kopeme jak šílení.
Už slyšíme Srby z druhé strany.
Neboj se.
Tati...
- Co? - Tamto...
Jak jsem řekl,
že tě nenávidím.
Nikdy bych to nedokázal.
Nemůžu tě nenávidět, víš?
To nic.
S mámou jsi udělal to, cos musel.
Ale neumím tě nenávidět.
Monico.
Ano?
Dám ti 300 milionů, když si ho necháš.
Tenhle kluk je poděs.
Přived jsem ho sem.
- Pojedu teď na dovolenou. - Samozřejmě.
Postarej se o něj.
Pánové.
Ani jsem se nepředstavil.
Agustin Ramos.
Bylo mi potěšením.
Mám tě moc rád.
Taky tě mám rád, tati. Hrozně moc.
Já tě nenechám odejít.
Rio, přivez všechny výbušniny, Já ten tunel odpálím.
Ne.
Když ho odpálíš,
pohřbíš nás tu všechny.
Ale tati...
Musíš jít dál.
- A nezapomeň. - Na co?
Žádný zpětný zrcátka.
Dobře.
- Ale nevím, jestli zvládnu... - Mám tě rád.
Já tebe taky.
Když ztratil jsem tvé rty,
poprvé jsem plakal.
A proklínal den, kdy jsem tě poznal,
protože jsem tě nedokázal přestat milovat.
Chtěl jsem si tě za ženu vzít,
bez lásky teď štěstí hledám.
Střílím ze svých zbraní
a osud mi přinesl jenom smrt.
Mario, živote můj a lásko,
slíbil jsem ti,
že se vrátím.
Ale nevrátím se,
chytili mě policajti.
Mario, živote můj a lásko,
nikdy tě nepřestanu milovat.
Ztratil jsem tě kvůli kulkám,
už se nikdy neuvidíme.
Ve všech obchodech v okolí říkali totéž.
Murillová sebrala záznamy z kamer, které jsou pro vyšetřování klíčové.
Důkaz, že spolupracuje s lupiči.
Musíme spustit intervenční protokol. Okamžitě.
- Sežeňte své nejlepší muže. - A co rukojmí?
A co Alison Parkerová? Mezinárodní právo? Veřejná bezpečnost?
Plukovníku, mají zbraně velké ráže
a vstupy jsou plné výbušnin.
Rukojmí mají na sobě kombinézy a masky. Nerozeznáme je.
Bude z toho krveprolití a vy to víte.
A co tedy navrhujete?
Nechat ty kriminálníky utéct ruku v ruce s Murillovou?
Ano. Pusťte je ven a chyťte je, až budou venku.
Víte, kam nás ta vaše veřejná bezpečnost zavedla?
Mám vám to říct?
Jsme všem pro srandu.
Nejen Španělsku, ale i celému světu.
Světová zpravodajství případ sledují, jako by to byl světový pohár.
Vás baví účinkovat v novinových titulcích jako
„Idioti španělské policie nechali lupičku znovu vjet do tiskárny cenin na motorce“?
Na motorce!
- Vás baví být za blbce? - Promiňte.
Na váš názor jsem se neptal.
Vláda vydala rozkaz k intervenci.
Ti hajzlové jsou tam 125 hodin
a kdyby náhodou unikli, byla by to ostuda téhle země.
- Promiňte. - Co je?
Státní prokurátor vydal zatykač na Raquel Murillovou.
Od této chvíle po ní pátráme a bude zatčena.
Ukončíme to?
Jen tak?
Mohli bychom...
říct pár slov nebo tak něco.
Otče náš, jenž jsi na nebesích,
posvěť se jméno tvé.
Buď vůle tvá jako v nebi, tak i na zemi.
- Přijď království tvé. - Co?
Kus jsi přeskočil.
Po „posvěť se jméno“ je „přijď království tvé“.
Co na tom záleží?
Jestli se chceš modlit, tak pořádně.
Myslíš si, že Bůh kontroluje, jestli to říkáme správně?
Chléb náš vezdejší dej nám dnes.
A odpusť nám naše viny,
jakož i my odpouštíme našim viníkům.
A neuveď nás v pokušení,
ale zbav nás od zlého.
Amen.
V životě jsou chvíle,
kdy bychom měli mít dálkový ovladač,
a mohli všechno zastavit.
Třeba jen na pět minut.
Někdy se ale věci dějí s neuctivou obscénností.
A není v našich silách to zastavit.
Na jednu stranu
jsme právě pohřbili Moskvu.
Na druhou stranu
jsme si otvírali cestu ke svobodě.
K PRONÁJMU TEL.: 683 513 643
STŘEDA 15:35
125. HODINA LOUPEŽE
- Kde je? - Ve skladišti.
Moc mě to mrzí.
Pojď sem.
To je ta s tím mobilem.
Zdravím.
Můžeš jí říkat Stockholm, jestli chceš.
Nemůže být pořád smutno, ne?
Tak běž.
Běž.
Devět set osmdesát čtyři milionů eur.
- Plukovníku, mí muži jsou připraveni. - Skvěle.
Máme zprávy z tunelu.
Data z GPR ukazují, že jsou pár metrů od kanalizace.
Máme tam speciální operační jednotku.
Vcházíme do hlavního kanálu.
Cílová vzdálenost 300 metrů severně.
Rozumím. Postupujte vpřed.
Suarezi!
Provedeme operaci společně.
Obkličte je, obklopte je ze stran
a zatlačte je do díry. Jako zasranej sendvič.
Vytlačit je zevnitř ven,
pak je chytit v ohybu kanálu. Nebudou mít krytí.
Máme je v pasti, ze které se nedostanou.
Teď už jen musíme najít inspektorku Murillovou
a jejího přítele.
Poručíku.
- Jednotko, všichni připraveni? - Ano, pane!
Ať všichni začnou přesouvat peníze.
- Musíme ven. - Dobrá.
- Útočné jednotky se připravují. - Jdeme na to.
Už jsme uvnitř.
Ty hajzle!
O mně ještě uslyšíš, to ti přísahám!
Až se dostanu ven, zažaluju tě
za krutost, mučení a zločiny proti lidskosti, hajzle!
Arturito,
jdeme do tunelu.
Máš velmi důležitý úkol. Ano?
Byla falešná.
Falešná.
Vstávej.
Pomalu.
Otoč se!
Teď půjdeš na stanici.
Ani se nehni, protože tentokrát tě zastřelím.
Víš proč?
Hezky jsem se prošla po venkově.
Měla jsem čas přemýšlet a lituju, že jsem nezastřelila
toho největšího hajzla, co jsem kdy potkala.
- Raquel. - Nezabiju tě,
protože tě chci vidět 30 let sedět.
A v base
se můžeš ptát, koho chceš, co má na sobě.
Nehýbej se.
Ani hnout!
Stůj!
MOSKVA. AUGUSTIN RAMOS DOS HERMANAS. 01/05/1964
Narodil se v Den práce.
O všech narozeninách od doby, co začal dělat v dole,
říkával, že mu nachystali hezkou párty. Dělával stávkovou hlídku.
A gumové náboje byly jeho dárky.
Letos dostal opravdové kulky.
Když se narodíš na špatné straně, umřeš na špatné straně.
Jak se jmenuješ?
- Ne, Monico. - Musím znát tvé jméno.
Protože s tebou odsud odejdu.
Zadním vchodem nebo s kulometem v ruce.
Ale nechci tě opustit.
A jestli se musím naučit střílet, udělám to.
A kromě toho...
tohle dítě...
Tohle dítě bude potřebovat otce.
Tak mi pověz své jméno.
Tady podzemní jednotka. Postupujeme kanalizací.
- Co je to za zvuk? - Zastavit.
To je metro. Linka 6. Je přímo nad námi.
Jdeme dál.
Tak honem, panstvo! Rychle!
Ať to kouzlo vydrží až do konce.
Vevnitř budeme mít satelitní a radiový signál,
abychom předešli rušičkám frekvence.
Bombový tým udělá otvor do nákladových dveřích.
300 gramů termických výbušnin.
Víte, co to znamená.
Takže Lobo, Ruizi,
budete ostatní krýt, pokud bude třeba.
Ostatní vstoupí spolu, nikdo nesmí zůstat pozadu.
Dělejte, dělejte!
Pánové, bude to tam vevnitř pěkná mela,
takže budeme muset být jednotní. Společně!
- Rozumíte? - Ano, pane!
Jediný rozkaz zní
nestřílet, pokud budou mít masku.
Samozřejmě když někdo vystřelí na nás, budeme palbu opětovat.
Jediná instrukce je, že neexistuje rozkaz,
aby se někdo z těch parchantů dostal ven živý. Je to jasné?
- Je to jasné? - Ano, pane!
- Jsme připraveni, tak jdeme na ně! - Pohyb!
Rio.
- Rio? Jsi tam? - Ano.
- Šifrovaná frekvence. - Za jak dlouho ji dešifrují?
Nejdřív za dvě hodiny.
Skvělé. Umístěte výbušniny.
- Předej interkom Berlínovi. - Hned.
Hej.
Pojď sem, prosím.
- Co se děje? - Není mi dobře.
Co je ti?
Cítím bolest na hrudi.
Na hrudi? To bude záchvat úzkosti. Chceš prášek?
Bylo by pro mě mnohem snazší, kdyby se nic z toho nestalo.
Byla to jediná...
Jediná prasklina v jinak dokonalém plánu. V plánu,
který byl dokonalý a už není. Víš proč?
Protože i kdyby to všechno vyšlo...
I kdyby to všechno vyšlo...
budu v prdeli.
Protože už tě neuvidím.
Myslíš, že jsem plánoval zamilovat se do velící inspektorky?
Už tě nechci poslouchat.
Nechceš mě poslouchat?
Proč ne, Raquel?
Protože jsem padouch?
Učili tě vidět všechno černě nebo bíle.
Ale to, co děláme, ti nevadí, pokud to dělá někdo jiný.
V roce 2011 vyrobila Evropská centrální banka
171 miliard eur
z ničeho.
Stejně jako to děláme my.
Jen ve velkém.
185 miliard v roce 2012.
145 miliard eur v roce 2013.
Víš, kam všechny ty peníze šly?
Do bank.
Přímo z tiskárny
do kapes bohatých.
Tvrdil snad někdo,
že by Evropská centrální banka byla zloděj?
Říkali tomu injekce likvidity.
A vykouzlili je z ničeho, Raquel. Z ničeho.
Co je tohle?
Tohle není nic, Raquel. Je to papír.
Je to papír, vidíš?
Jenom papír.
Dělám tu injekci likvidity,
ale ne pro bankéře. Já ji dělám tady,
v reálné ekonomice. Se skupinkou...
břídilů, protože to jsme, Raquel.
Abychom od toho všeho unikli.
Ty uniknout nechceš?
Volá ti Angel.
Volá. Takže se probudil?
Když je vzhůru...
Bude mluvit a do pěti minut jsou tady.
Tak jo. Já to zvednu.
A ty odpovíš. Ale žádný nesmysly, prosím tě.
Odpovíš a ověříš,
jestli je vzhůru, ano?
Prosím.
Ne! Nezvedej to.
Nezvedej to.
Napíchli mi telefon.
Máš jiný?
- Kdo je to? - Raquel.
Raquel Murillová.
Angel se probudil.
Nechtěl nikomu volat, dokud si nepromluví s vámi. Dám vám ho.
Raquel,
jak se máš?
Ale no tak, klid.
Klid.
No tak, Raquel.
- Jak se máš? - Já?
Jsem tak sjetej že necítím vlastní zadek.
Poslechni,
viděl jsem v televizi, že...
Že tě z toho případu odvolali.
Ano.
Neříkej nikomu, že jsem se probudil, jo?
Potřebuju, abys za mnou nejdřív přišla.
Dobře.
Zaznamenali jsme volání na číslo Raquel Murillové.
Hovor ale neproběhl.
Okamžitě lokalizujte zdroj. Chci ten telefon a anténu.
Hned.
Musíš mě nechat promluvit s Angelem.
Když nedorazím do 15 minut, promluví s policií.
Řekne jim, kde tě hledat. Můžu tomu zabránit.
Je to tvoje jediná šance!
Šance na to, aby se tvůj dokonalý plán nerozpadl.
- Nech mě přemýšlet. Prosím. - Není o čem přemýšlet.
Sergio.
Jsem s tebou.
Před chvílí jsi na mě řvala a pokousala mě jako zvíře.
Můžu ti věřit?
Pojď. Pojď blíž.
Překlad titulků: Petra Miketová