Gle, Paulini su flomasteri izgrizeni kao i tvoji nekoć.
Hvala, mama. Daj.
Na dan prvog spoja došla sam 25 minuta ranije.
Nazvala sam i rekao je
-da taman izlazi. -Vidimo se uskoro.
Našli smo se...
ovdje, u Hanoiju.
Išao je pješice i nije mu trebalo više od pet minuta.
Napokon sretneš dobrog tipa...
Zašto želiš znati koliko mu je trebalo?
Da znam koliko je daleko od kafića bio.
U tom razdoblju mogao je prijeći najviše 500 metara.
Više-manje...
njegovo je skrovište u ovom području.
Morao je ići jednom od ovih ulica.
Sigurno ga je neka nadzorna kamera snimila.
Moram suziti. Daj mi još jedan.
Trebaju mi snimke iz tog područja kako bih utvrdila rutu.
-Sigurno znaš što radiš? -Mama,
-naći ću ga bez obzira na sve. -Budi oprezna.
Imamo ozbiljnu situaciju.
Tri pucnja u abdomen i prošlo je nekoliko sati.
Gdje je?
Još nam treba da ga izvučemo. Ne znam koliko dugo.
Policija me traži.
Je li sigurno za njih?
Već znaju i pristali su na svoj dio.
Tvoj je deset milijuna.
Trebam instrumente za laparotomiju,
medicinski ventilator i kiruršku opremu.
-Možeš ih nabaviti? -Riješit ću to.
SRIJEDA 9,36
ČETRNAEST SATI OD PUCNJAVE
Dobro jutro. Inspektorica Murillo.
Trebaju mi snimke nadzornih kamera od 23. listopada.
-Izvolite. -Hvala.
Doviđenja.
Hvala.
Jesi li što saznala?
Počinjem crtati
rutu kojom je išao do kafića.
Gle, to sužava područje na ovaj trokut.
Ako je do Hanoija došao ovuda,
znači da mu je skrovište ovdje.
Moram opet ići, mama.
Velik dio poziva upućen je odavde.
Profesor je sigurno išao ovim ulicama.
Provjeri nadzorne snimke iz ovog područja.
Neka sudac izda nalog.
Zovem iz sjedišta.
Rekao sam mu.
Što si mu rekao?
Što sam ti učinio.
Ostavio te na kružnom toku u Mortellu.
Vratio sam se onamo...
jer sam...
sanjao da si čistila vjetrobranska stakla na tom semaforu.
Ušao sam u auto...
i vozio...
satima i satima...
jer sam htio ispraviti svoju pogrešku.
Ne govori.
-Odmaraj. -Pokazao sam tvoju sliku
svima koji su prošli.
A sad mi je...
tvoj sin...
rekao da me mrzi.
Tvoj te sin obožava.
Iako drugo kaže kad je ljut.
Ne mrzi te.
Pa, zaslužujem to.
-Oduzeo sam mu majku. -Ne.
Sve si dobro napravio.
Imaš divnog sina.
Jakog.
Dobrog.
I takav je...
zbog tebe.
Učinio sam što sam mogao.
No ipak je malo lud.
Nikad nisam bio sretan...
kao kad sam te upoznao.
Ako bih mogao sad otići nekamo...
otišao bih u taj trenutak,
na seoskom festivalu.
I plesali bismo,
zajedno,
na svjetlu lampica.
Na šarenom svjetlu.
Volim te.
Žao mi je. Oprosti mi.
Oprosti mi.
Žao mi je.
Meni je žao.
Žao mi je.
Tako mi je žao.
-Što radiš? -Slušaj!
Čuješ li to?
To su oni! Koliko misliš da je ostalo?
Od 30 do 40 centimetara.
-Hajde. -Idemo, idemo!
-Hej! -Hej!
Profesore!
Tu smo!
Tu su. Tu su!
Tu su!
Hej!
Tu su! Hej!
-Tu su, blizu! -Još jedan! Još jedan!
Profesore!
-Zaprljat ćeš zid, dušo. -Mama.
-Gdje su ti ključevi od auta? -Auto već dugo samo stoji.
Vrijeme je da ga se provoza.
Profesore! Hej!
-Denvere, Denvere! -Mónica.
Reci tati da se drži. Još malo i gotovo!
-Denvere. Idi onamo. -Još malo!
-Slušaj me. -Mónica, ne idem!
-Denvere! -Neću... Što?
Idi gore.
Moraš ići onamo.
Ne idem.
-Denvere, stani! -Ne idem onamo!
Ne!
-Tako smo blizu, Mónica. -Znam.
Slušaj. Moraš smjesta ići onamo.
Shvaćaš li? Pogledaj me. Ne odeš li sada onamo,
kajat ćeš se cijeli život. Idi.
Idi gore.
-Hej! -Idemo.
Idemo.
Hajde!
Tu sam, tata.
Moraš još malo izdržati. Uspjet ćemo.
Zar ne, Rio? Kopamo kao ludi.
Čuju se Srbi s druge strane.
Ne brini se.
Tata...
-Što je? -Ono...
Ono što sam rekao...
Da te mrzim...
To je nemoguće.
Ne mogu te mrziti.
-U redu je. -Učinio si s mamom što si morao.
No ne mogu te mrziti.
Mónica.
Da?
Dam ti 300 milijuna ako ga zadržiš.
Baš je težak.
Doveo sam ga...
-No sad idem na godišnji. -Naravno da hoću.
Brini se o njemu.
Gospodo.
Nisam se predstavio.
Agustín Ramos.
Drago mi je.
Volim te.
I ja tebe volim, tata. Toliko puno.
Ne puštam te.
Rio, donesi sve eksplozive, raznijet ću taj tunel.
Nemoj.
Razneseš li tunel,
pokopat ćeš nas sve.
Ali, tata...
Moraš nastaviti.
-I zapamti. -Što?
Bez retrovizora.
Dobro.
-No ne znam mogu li... -Volim te.
I ja tebe volim.
Zbog tvojih usana kojih nema
Prvi sam put zaplakao
I proklinjao susret s tobom
Jer voljeti te stao nisam
Tebe sam ženiti htio odmah
A bez ljubavi sreću sam tražio
Izvukao sam pištolj
I sudba je donijela smrt
María, živote, ljubavi
Obećao sam
Da ću se vratiti
No ne vraćam se ja
Uhvatila me policija
María, živote, ljubavi
Neću te stati voljeti
Zagrljaje sam izgubio
Vidjeti me više nećeš
Svugdje su rekli isto.
Murillo je pokupila snimke ključne za istragu.
Dokaze da surađuje s pljačkašima.
Moramo krenuti s interventnim protokolom. Smjesta.
-Okupite svoje najbolje ljude. -A što je s taocima?
Alison Parker? Međunarodno pravo? Javna sigurnost?
Pukovniče, imaju oružje velikog kalibra,
bombe na ulazima.
Taoci nose kombinezone i maske. Nećemo ih moći razlikovati.
Ulazak je krvoproliće i znate to.
Što predlažeš?
Da ih pustimo da pobjegnu s Murillo?
Da. Neka iziđu i onda ih uhvatimo.
Znaš li gdje nas je javna sigurnost dovela?
Da ti kažem?
Do toga da nam se smiju.
Ne samo ovdje, nego u cijelome svijetu.
Svjetske televizije prate ovu priču kao da je Svjetsko prvenstvo.
Voliš se pojavljivati na TV-u uz naslov: „Idioti u španjolskoj policiji
pustili su zatvorenicu da ponovno uđe u Kraljevsku kovnicu na motociklu“?
Na motociklu!
-Voliš biti jebena budala? -Ispričavam se.
Nisam te tražio mišljenje.
Vlada je dala naredbu da interveniramo.
Ti kujini sinovi ondje su već 125 sati,
a da slučajno pobjegnu, bila bi to sramota za cijelu državu.
-Oprostite. -Što je?
Državni tužitelj izdao je nalog za uhićenje Murillo.
Odsad se traga za njom i čeka njeno uhićenje.
Da zatvorimo?
Samo tako?
Trebali bismo...
reći nešto.
Oče naš koji jesi na nebesima,
sveti se ime Tvoje.
Budi volja Tvoja, i na nebu i na zemlji.
-Dođi kraljevstvo Tvoje. -Što?
Preskočio si dio.
Nakon „sveti se ime“ ide „dođi kraljevstvo“.
Je li to sad bitno?
Ako ćeš moliti, radi to kako treba.
Misliš da će Bog provjeravati je li sve točno?
Kruh naš svagdašnji daj nam danas.
I otpusti nam duge naše
kako i mi otpuštamo dužnicima našim.
I ne uvedi nas u napast,
nego izbavi nas od zla.
Amen.
Postoje trenuci kad bi čovjek trebao imati daljinski upravljač
da ih zaustavi.
Čak i na samo pet minuta.
No nekad se sve dogodi uz bezbožnu surovost.
I tu nema nikakve pomoći.
U jednu ruku,
pokopali smo Moskvu.
U drugu ruku,
otvarali smo put k slobodi.
DOSTUPAN PROSTOR
SRIJEDA 15,35
TRAJANJE PLJAČKE: 125 SATI
-Gdje je? -U skladištu.
Jako mi je žao.
Dođi.
Ona s mobitelom.
Bok.
Možeš je zvati Stockholm.
Nećemo stalno plakati.
Hajde.
Idi.
Devetsto osamdeset i četiri milijuna eura.
-Pukovniče, moji su ljudi spremni. -Dobro.
Novosti iz tunela.
Podaci pokazuju da su nekoliko metara od kanalizacije.
Imamo specijalce u kanalizaciji.
Ulazimo u glavni dio.
Udaljenost mete, 300 metara.
Primljeno. Nastavite.
Suárez.
Provedimo ovu operaciju zajedno.
Okružit ćemo ih
kako bismo ih stjerali u rupu. Kao jebeni sendvič.
Izgurat ćemo ih iznutra kako bi izišli,
a onda ih uhvatiti u kanalizaciji. Neće se moći izvući.
Bit će u zamci bez izlaza.
Sad samo trebamo naći inspektoricu
i njenog dečka.
Poručniče.
-Jedinica! Spremni? -Da!
Neka svi premještaju novac.
-Moramo van! -Dobro.
-Pripremaju se za ulazak. -Riješit ćemo to.
Već smo unutra.
Kujin sine!
Ovo ti neće biti zadnja od mene, kunem se!
Kad iziđem, tužit ću te
za okrutnost, mučenje i zločine protiv čovječanstva!
Arturiću,
idemo u tunel.
Tvoja veoma bitna misija. Dobro?
Bila je lažna.
Ustani.
Polako.
Okreni se!
Ideš u postaju.
Da nisi mrdnuo nijednim mišićem. Ovaj put pucam.
Znaš zašto?
Prošetala sam se prirodom.
Imala sam vremena pokajati se što nisam upucala
najvećeg kujinog sina kojeg sam upoznala.
-Raquel. -Neću te sad ubiti
jer želim da provedeš 30 godina u zatvoru. A ondje ćeš...
moći bilo koga pitati što imaju na sebi.
Ne miči se.
Ni makac!
MOSKVA
Rodio se na Dan rada.
Svaki rođendan otkad je počeo u rudniku rekao bi...
da je sve spremno za feštu, misleći na prosvjed.
I gumeni meci bili su njegovi pokloni.
Sad su bili pravi.
Valjda, ako se rodiš na krivoj strani, na njoj i premineš.
Kako se zoveš?
-Ne, Mónica. -Moram ti znati ime.
Jer idem odavde s tobom.
Kroz stražnja vrata ili sa strojnicom u rukama.
Ne želim biti bez tebe.
I ako trebam naučiti pucati, naučit ću.
Osim toga...
ovo dijete...
Ovo će dijete trebati oca.
Tvoje ime?
Podzemna jedinica. Ulazimo u kanalizaciju.
-Što je ta buka? -Stanite.
Podzemna željeznica. Iznad nas je.
Nastavljamo.
Hajde, ljudi! Idemo!
Neka nam bude divno do kraja!
Unutra ćemo imati satelitski radio i video signal
da izbjegnemo ometače frekvencije.
Jedinica za eksplozive napravit će rupu u teretnim vratima.
Tristo grama eksploziva termita.
Znate što to znači.
Lobo, Ruiz,
vi čuvate ostalima leđa ako treba.
Ostali ulazimo u jednoj liniji, nitko ne zaostaje.
Hajde, hajde!
Gospodo, unutra nas čeka kaos.
Moramo biti ujedinjeni. Zajedno!
-Razumijete? -Da!
Jedine su upute
da ne pucate ako nose masku.
No, naravno, pucamo na bilo koga tko puca na nas.
Jedine su upute da nema naredbe
da itko od njih treba izići živ. Jasno?
-Jasno? -Da!
-Spremni smo, idemo ih srediti! -Idemo!
Rio.
-Rio, jesi tu? -Da.
-Šifrirao sam frekvenciju. -Koliko za dekodiranje?
Barem dva sata.
Odlično.
Postavi eksplozive.
-Daj interfon Berlinu. -Odmah.
Hej.
Dođi, molim te.
-Što je? -Nije mi dobro.
Što je?
Boli me u prsima.
Možda napad tjeskobe. Hoćeš sedativ?
Bilo bi puno lakše da se ništa nije dogodilo.
To je bio jedini...
problem u inače savršenom planu.
Plan je bio savršen, a više nije. A zašto?
Čak i ako dobro prođe...
bit ću sjeban.
Jer te više neću vidjeti.
Misliš da je bio dio plana da se zaljubim u inspektoricu?
Neću više slušati.
Nećeš slušati?
Zašto nećeš?
Jer sam zločinac?
Učili su te da je sve dobro ili loše.
No ono što činimo u redu ti je kad to drugi čine.
Godine 2011. Europska središnja banka zaradila je 171 milijardu eura
ni od čega.
Kao što mi to radimo.
Samo na većoj razini.
Godine 2012. 185 milijardi.
Godine 2013. 145 milijardi eura.
A kome je taj novac otišao?
Bankama.
Izravno iz kovnice
u džepove bogatih.
Je li itko rekao
da je Europska središnja banka lopov?
Zvali su to „injekcijama likvidnosti“.
Izvukli su novac niotkud. Niotkud.
Što je ovo?
Ovo nije ništa. Papir.
Papir, vidiš?
Papir.
Stvaram injekciju,
no ne za bankare. Radim to ovdje,
u stvarnom gospodarstvu.
S ovom skupinom gubitnika. Jer to smo mi, Raquel.
Da se maknemo od svega.
Ne bi se maknula?
Ángel te zove.
Zove. Znači li to da se probudio?
Ako je budan, oni...
Progovorit će i za tren će oni doći.
Dobro, javit ću se.
A ti ćeš govoriti. No bez gluposti, molim te.
Javit ćeš se i potvrdit ćeš
je li budan, dobro?
Molim te.
Ne, ne! Nemoj se javiti.
Ne javljaj se.
Prisluškuju pozive.
Imaš li drugi?
-Tko zove? -Raquel.
Raquel Murillo.
Ángel se probudio.
Nije htio nikoga zvati prije negoli razgovara s vama. Evo ga.
Raquel.
Kako si?
Ne brini se, hajde.
Polako.
Hajde, Raquel.
-Kako si? -Ja?
Nadrogiran da ne osjetim ni guzicu.
Slušaj,
vidio sam na TV-u da si...
Da su te smijenili u istrazi.
Da.
Nemoj nikome reći da sam budan.
Trebaš prvo doći ovamo.
Dobro.
Netko je zvao na broj Raquel Murillo.
Nije se javila.
Utvrdite otkud je došao poziv. Želim telefon i antenu.
Smjesta.
Moraš pustiti da odem Ángelu.
Ne odem li za 15 minuta, razgovarat će s policijom.
Reći će im gdje si. Mogu ga spriječiti.
To ti je jedina šansa.
Samo se ovako tvoj savršen plan neće raspasti.
-Daj da razmislim. -Nemaš što razmišljati.
Sergio.
Uz tebe sam.
Prije minutu derala si se i grizla kao luda.
Da ti vjerujem?
Dođi. Dođi bliže.
Prijevod titlova: Rozalia Grgić