EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
77 DAGAR TILL DAGEN D
Han är här.
Kom igen! Vi är 15 minuter sena.
Skynda på!
-Vänta lite. Bara ögonbrynen. -Snälla. Vi hinner inte.
Hallå!
På scenen.
De senaste två och ett halvt åren har jag kallats hjälte.
-Hjälte! -Så modig!
Ni har fel. Jag är ingen hjälte.
Jag är bara en vanlig man som var modig nog
att vägra att ge efter för terrorister.
Därför... Därför kan jag vara här idag.
Min värdighet är intakt.
Medan de där råttorna ännu gömmer sig i sina hålor.
GUNA YALA-ARKIPELAGEN
Somliga tycker om kidnapparna.
-Lägg av! -Jo, de tycker att de är roliga.
Och jag undrar... Är brottslighet lustigt?
Nej!
Kan en terrorist ses som en hjälte?
Nej!
Men den så kallade professor Robin Hood då?
-Nej! -Nej! Helsingfors...
...besten från Balkan,
satte fast en sprängladdning vid mitt bröst i 24 timmar.
Kan han vara någons idol?
Nej!
Jag hoppas bara...
...att han skäms för vad han gjorde varenda sekund i sitt patetiska liv.
PAMPAS
Jag anföll den så kallade Denver med en trubbig sax.
Han hade ett maskingevär.
Självmordsbenäget?
Kanske, men det ledde till att första gisslan kunde fly.
Men i utbyte tog han den jag älskade mest.
Mónica Gaztambide.
-Glöm henne! -Min älskarinna!
Ja. Även jag har begått misstag.
Även jag var en av de otrogna.
En av de själviska och föraktliga.
På grund av det...
...förlorade jag allt.
Nuförtiden, varenda morgon,
vaknar jag och tänker på vad som hände med min son.
INDONESIEN
Flytta på dig, idiot!
Åt helvete med dig och dina ruttna bananer!
Ursäkta!
Jag älskar dig!
Livet...
Livet går förlorat om man inte bestämmer sig
och släpper tyglarna hämningslöst.
Jag var gisslan, men vi är alla tagna gisslan av något.
Ja!
För att inse det måste man bestämma sig.
Jag bestämmer mig!
Jag tar itu med mina problem. Säg efter mig!
Jag bestämmer mig!
Jag tar itu med mina problem!
Jag bestämmer mig! Jag tar itu med mina problem!
77 DAGAR TILL DAGEN D
Jag heter Tokyo.
Minns du mig?
Detta är Karibien.
I över två år har mitt liv varit en romantisk film.
Vi fiskar vår egen mat.
Nakna, vilda...
Men med viss lyx.
Och allt kommer att förstöras
för ett beslut som är på väg in i mina tankar.
Vi har varit här i två år.
Två år i paradiset.
Paradiset är underbart när livet är trist och består av trafikstockningar...
Då vill man till en sån här plats.
Du behöver lite frisk luft, va?
Och jag ingår inte i affären, eller hur?
Det höll ett bra tag.
Rio...
Jag måste härifrån.
Jag behöver kalabaliken.
Jag behöver människor.
Jag vill vara ovetandes om morgondagen.
Jag förstår dig.
Jag åker också.
Ett äventyr blir bra för oss båda.
Det kanske bara blir kort, men jag vet inte.
Det är bäst att se det som för evigt.
Tokyo!
Ifall vi vill ha kontakt.
En satellittelefon. Jag köpte den med Helsingfors.
-Rio... -Den är oregistrerad.
Slå på den kl. 18 var tredje dag
ifall vi behöver ringa, och efter fem minuter
stänger du av den igen.
Okej?
Mitt nummer står på baksidan.
JAG ÄLSKAR DIG
Se så...
Åk, det är snart kväll.
Ett upplopp?
Ett upplopp!
Jag kan vara en duktig flicka länge.
Men allteftersom ökar mitt behov av att vara stygg.
I slutändan urartar det.
Och när jag blir så galen kan tre dagar rusa förbi.
74 DAGAR TILL DAGEN D
De rusar förbi så fort att man glömmer det enda viktiga man har att göra.
SÖKER SATELLIT
HAAG
SATELLITSÖKNING
MÅL LOKALISERAT
ISLA PELÍCANO
Terminalen du försöker nå är utanför satellittäckning.
Tokyo, slå på telefonen.
Slå på den, Tokyo.
Helvete!
Oidentifierad terminal kontaktar Aníbal Cortés.
Rios position överfördes från Guna Yala i Karibien till Europol på en sekund.
Sedan till nationella underrättelsecentret på 50 sekunder.
Hallå?
Mindre än en minut senare var Prieto vaken.
-Prieto. -Överste.
Europol har lokaliserat Aníbal Cortés på en ö i Panama.
Kontakta polisen i Panama. Nu!
Min spårade de ännu fortare.
-Telefonerna är buggade. -Telefonen var säker...
...men inte den libyska försäljaren.
Örnen till Räv 1, vi lyfter.
Hej, Rio.
Det är hon.
Hej, Tokyo.
Bekräftat. Det är Tokyo.
Polisen är på väg.
-Ledsen att det dröjde. -Hur mår du?
Jag är här. Tre långsamma dagar på den här öjäveln.
-Polisen är i Cinta Costera. -Kom igen!
Jag orkar inte mer. Jag står inte ut med maten här.
Jag åt ju för i helvete bara pizza, burgare, pommes, korvar...
Det är vad jag vill ha. Jag vill inte vara här.
De skrattar aldrig!
-Polisen är inne i kvarteret Chorrillo. -Kom igen!
Jag vill festa med dig
och dansa och bli dyngraka tills ögonen är som tvättbjörnars.
Fan, det är vad jag vill!
Även om det bara är en dejt.
-Ber du om en dejt? -Jag ber definitivt om en dejt.
Välj en stad då.
-Så kommer jag dit. -Rio de Janeiro.
-Helvete! -Vad?
-Patrullbåtar. -Va?
Patrullbåtar!
Fly, Tokyo! De hittade oss.
Vi närmar oss torget.
Team alfa, genom gränden.
Omringa byggnaden.
EN SNUT ÄR INGEN VÄN!
Team alfa, genom passagen!
Stanna inte! Fort!
Örnen till Räv 1, vi ser inte målet.
Klart. Avancerar.
Cubeta, gena genom Bodegón-gränden.
Kom igen nu!
Cubeta, hon är på innergården.
Vi omringar henne, överste.
Jag har dig, subba!
Bravo 2 på plats.
Bravo 1 på plats.
-Redo. -Gå in!
Sänk vapnen!
Lugna nu.
Det är inte hon.
-Helvete! -Jävla subba.
Ditåt!
Fort!
Kom igen!
Skyldig.
Så kände jag mig
när jag tänkte på alla stunder av lycka jag delat med Rio...
...sedan vi kom undan.
PORTUGALS HAVSGRÄNS 3 ÅR TILL DAGEN D
Mina damer och herrar, 200 sjömil.
Vi har nått internationellt vatten.
Så ja!
-Ja, för fan! -Vi är rika!
Rika!
Professorn!
Kom igen!
Rika!
Drick upp. Vi behöver nya riktlinjer.
Professorn...
Kom igen.
Vi har tio miljoner nu. Ska vi sättas i skolbänken igen?
Vi lyckades fly, men nu börjar det svåra.
Att överleva.
Öppna dem inte än, vänta tills ni är ensamma.
-Vad är det? -Gömställen. Alla par...
...har sitt eget. Så du och Helsingfors?
Självklart.
Utmärkt.
Ni blir skyddade och övervakade.
Så Interpols räckvidd blir kort.
-Inte nu, Denver. -Jag sa inget.
Öppna dem när ni är ensamma.
Jag är den ende som borde veta var ni befinner er dygnet runt.
Vad är det för nummer?
Varje nummer tillhör en kontinent.
En kontinent ni kan ta er till om ni behöver hjälp.
Lägg dem på minnet.
Nu.
72 DAGAR TILL DAGEN D
De här är telefonnummer.
Ifall ni hamnar i ett nödläge kan ni ringa numret
och komma i kontakt med er transportör.
Transportörerna är vilande celler som för er till mig...
-...på ett tryggt sätt. -Hallå?
Jag heter Tokyo och söker min transportör.
-Ska du inte göra dem sällskap? -Strax.
Du då?
Vad är det med mig?
Vart ska du?
Jag hoppas att du aldrig behöver få veta det.
Men den dagen kom.
62 DAGAR TILL DAGEN D
Det går likadant till i alla paradis.
I slutändan biter någon i äpplet och allt går åt helvete.
Kom nu.
Gå in. De hämtar dig där.
Det tog mig 11 dagar att nå templet där transportören lämnade mig.
Efter en oljetanker, två fraktflygplan och vem vet hur många bussar...
Señorita Tokyo.
...dök min skyddsängel upp.
Välkommen till Thailand.
Jag har aldrig varit så glad att se någon.
Professorn...
Har Rio ringt dig?
Mamma!
62 DAGAR TILL DAGEN D
Mamma, är du okej?
Mår du bra?
Fryser du?
Vi går upp ur vattnet.
Kom.
Ja, ja...
Vad hände, mamma?
Det är ingen fara. Mormor hade bara...
-Mamma var fullt påklädd i vattnet igen. -Vattnet var så skönt...
Raquel.
Hur gick resan, älskling?
Du måste packa.
Vad är det?
Tokyo är här.
Raquel...
Tills vi är säkra på vad som hände måste ni resa till Mindanao.
Och du stannar, trots att det inte är säkert här.
Det är bäst så.
För att du ska lösa ett problem åt Tokyo.
På egen hand.
Om du tänkte dölja mig så att hon inte ser mig får du tänka om.
-Vad gör subban här? -Hon är en av oss nu.
Jag bytte sida.
Vilka byter sida i krig?
-Förrädarna. -Tokyo...
-De allra lägsta. -Tokyo!
Och vet du vad som sker med dem?
-De kan byta sida hundra miljoner gånger. -Snälla, Tokyo.
Hon förråder dig, precis som hon förrådde dem.
-Det sker inte. -Hurså? Hur vet du det? Berätta!
-Jag vet. -Jaså?
-Jag är helt säker. -Säker? Nere i brallan?
Om Professorn säger att jag är en av er är jag det.
-Förstått? -Vilket slag!
Det blir svårt att komma överens om du gör så, kommissarien.
Lissabon. Jag heter Lissabon.
Efter denna rara återförening borde vi gå och dricka te.
Varsågod.
Upp med händerna! Ner med dig!
Händerna på ryggen!
Ligg stilla!
-Hur länge sen var det? -Elva dagar.
Var köpte ni satellittelefonerna?
När vi delades in i två skepp låg vi i hamn i Casablanca i 24 timmar.
Han köpte dem på svarta marknaden.
Från en libyer.
I Casablanca...
-De var oregistrerade. -Säkert, till synes.
Inte bara det...
Den som sålde dem angav er. Och fick säkert betalt för det.
Professorn...
Är du helt säker på att Rio greps?
Annars hade han väl ringt sin transportör?
Men det står inget i tidningarna.
Han har varit gripen 11 dagar. Det borde vara regeringens största nyhet.
Varför hålla det hemligt? Det är enormt.
Hur länge kan de hålla honom isolerad?
Sjuttiotvå timmar.
Var hålls han fången?
Blir han torterad?
Jag vet inte.
Självklart blir han det.
I alla demokratiska länder
finns det en hemlig bakgård för fult spel om det har gått illa.
Och vi ställde till det för dem.
Eller...ni.
De får inte tortera honom. Det är 2000-talet.
Det kan de visst.
Uppe på 10 000 meters höjd, över alla jurisdiktioner,
på CIA-flygen eller Guantánamo.
Även Spanien hade ett terroristkommando. Föddes du igår, eller?
Professorn.
Vi måste få ut Rio. Lyssnar du?
-Vi måste rädda Rio. -Köpte ni fler telefoner?
Ja, Helsingfors.
Vi måste samla alla.
Professorn!
Säg att du ska rädda Rio.
Hur?
Vi vet inte ens i vilket land, fängelse eller hål han befinner sig i.
Vi vet ingenting.
Ingenting.
Professorn!
Jag är så glad att se dig.
Så glad.
-Señorita Gaztambide. -"Señora"! Vi gifte oss!
På en elefant och allt.
Tokyo!
-Tokyo! -Vill du komma till mig?
Professorn!
Sakta ner, Helsingfors!
Sakta ner!
Helsingfors!
Min klänning!
Vad är det? Tänker ingen krama mig?
Vi skålar i tystnad. Väck inte grabben.
Ta din argentinska dialekt.
Du, boludo. Hör på, jag vill säga grattis.
Det var en hemsk argentinsk dialekt.
-Ert hus är vackert. -Vilket himmelrike.
Var är Rio?
Rio kommer inte.
Han blev gripen.
-När då? -För 17 dagar sen. I Karibien.
-Det står inget i tidningarna. -Han blir torterad i ett skithål.
Hur hittade de honom?
Han använde en satellittelefon.
Var han i fara?
Nej.
Vi hade regler.
Inte Europa.
Inga telefoner.
-Vad fan gör vi här, Professorn? -Jag kallade er av säkerhetsskäl.
Vad för säkerhetsskäl?
Rio visste inte var vi var.
Hörni...
-Vi måste hjälpa honom. -Nu ska vi se... Vad fan gör vi här?
Tror du verkligen att vi ska rädda Rio?
Ja, Denver.
Det tror jag.
Herregud...
Flög jag jorden runt med en bebis för det här?
Röker du opium där i Asien?
Sätt dig.
Det här är ingen lek! Och du är inte min chef!
Sätt dig.
Du har mig att tacka för ditt liv! Förstår du det?
Allt det här. Din jävla trädgård och till och med havet
eftersom du inte får liv i min pappa igen. Förstår du?
Jag har en son.
Han ska fan aldrig behöva lida som jag har gjort.
Fråga honom om han vill att hans pappa ska bli ihjälskjuten över nån idiot.
Denver.
Han dunkas i vatten med en handduk runt huvudet.
Det är sorgligt, men det är hans eget jävla fel.
Ansiktet du ser på
är samma ansikte din far såg på medan du försökte öppna tunneln.
Hon lämnade inte hans sida för en sekund.
Tokyo var där.
Rio begick ett misstag.
Men det gjorde du med.
Du släpade med din far till taket och ni riskerade att dö.
Men gänget var där.
Helsingfors, du krossade aldrig bilen på bilkrossen.
Det löste vi.
Gänget var där.
Du stannade maskinerna sent, Nairobi.
Och polisen tog sig in.
Och du flydde genom tunneln eftersom Berlin
höll tillbaka dem.
Han gav oss sekunderna vi behövde.
Gänget var där.
Den som inte är här nu...
...är Berlin.
Inte heller Oslo.
Eller Moskva.
Lägg av...
Hon är en av oss.
Jag begick ett misstag.
Jag tappade kontrollen.
Men gänget var där.
Nu har Rio begått ett misstag, som vi alla har gjort.
Jag kan inte be er känna som jag, men...
...jag känner att jag bär ansvaret...
...för att någon jävel...
...ger honom elchocker medan han hänger från taket.
Jag åker!
Du ska inte åka.
För om du åker, åker jag.
Nu börjas det.
Hur ska vi rädda Rio?
Med ett rån. Det är vad vi är bra på.
Ett rån? Hur ska det rädda honom?
Det börjar med ett rån.
Okej.
Men egentligen ska vi trotsa systemet.
Den här gången ska vi inte kidnappa folk för att tjäna pengar.
Vi ska stå på oss.
Vi ska säga ifrån. Det de gör mot Rio är en krigsförklaring.
Och vi är motståndsrörelsen.
Eller hur?
Vad ska vi råna?
Guld.
Guld?
Inte bara guld.
Guldet. Det enda guld som har betydelse.
Spaniens centralbanks valutareserv.
Det blir väl komplicerat?
Utan jämförelse.
Kom idén till dig nu när du såg på solnedgången?
Det är inte min plan.
Din fars?
Nej, inte min fars.
FLORENS 5 ÅR TILL DAGEN D
Andrés.
Lillebror.
Välkommen till Italien.
Ett land med konst och smak, där folk har stil. Till skillnad från dig.
Du ser ut som en turist.
Följ med mig.
Jag tar dig till min enkla boning. Jag har så mycket att berätta.
Är detta "den enkla boningen på landet"?
Först vill man hitta två badrum och trädgård
men det slutar med att man renoverar ett kloster.
-Jag vet hur vi tar oss in på myntverket. -Genom dörren?
Bakdörren. På bilen med spolarna.
Andrés, det är folk här.
Våra vägar korsas aldrig. De perfekta grannarna.
-Det är munkar! -Cistercienser. Vi bor i skilda ändar.
Dessutom har de svurit på att vara tysta med sitt tysthetslöfte.
Inte inför en pistol eller en domare, utan inför Gud.
Väldigt intressant, va?
Och vad sa du till dem?
Att jag är en tänkare med behov av isolering
så jag kan skriva om teologisk filosofi.
Trodde de på dig?
Tack vare min renovering behövde de inte omvandla klostret till ett hotell.
De behöver inget mer. De älskar mig.
Ibland sjunger jag till och med gregoriansk sång med dem.
Akta huvudet.
Andrés, sover du i en cell?
Jag ville det. Men jag förälskade mig...
...i detta kapell.
Det är väl underbart?
Sergio, min käraste vän. Det var så länge sedan.
Vad är detta?
Minns du det planerade guldrånet mot Spaniens centralbank?
Helt otroligt. Vi kan stjäla upp till 90 ton guld.
Vi hittade lösningen.
Och du kommer att älska det.
Det är det mest geniala ingenjörsarbetet sedan Panamakanalen...
Vänta lite.
Jag har sagt det en miljon gånger: Ni kan få ut guldet
men ni kommer aldrig därifrån med livet i behåll.
Det är oväsentliga detaljer. Guldet först.
Sen tar vi hand om folket.
-"Oväsentliga detaljer"? -Vi tar det senare.
Tycker du inte att jag ser annorlunda ut?
Jag måste berätta om en kvinna.
Se på den här lilla sötnosen.
Låt mig presentera Tatiana.
Hon är så vacker.
Vi är våldsamt förälskade.
En gudinna.
Professorn trodde aldrig...
...att han en dag skulle behöva ta över den självmordsplanen.
VÄLKOMNA
ÅTER
De flesta av er kan reglerna,
men vi har några nya, så vi tar dem igen:
Inga privata förhållanden.
Den regeln blev...
Andra regeln: Inga för- eller efternamn.
Professorn.
Låt oss komma till saken: Hur tar vi oss in på centralbanken?
Vi ska föra oväsen.
DAGEN D
Nuförtiden inleds krig med bombanfall. Det gjorde vårt med.
Den dagen flög 140 miljoner euro över Madrid.
Det var vårt sätt att säga:
"Vi är tillbaka."