ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
KRIZA!
IZDAJNICI
Napadaju banku.
Napadaju banku!
Zatvorite zgradu!
Ponavljam, zatvorite zgradu!
Crvena uzbuna! Zatvorite vrata. Ponavljam,
zatvorite vrata banke.
Svi stavite zaštitne prsluke! Svi do jednoga!
Zatvorit će Španjolsku narodnu banku.
Čak i zatvorena, zgrada je golema, Profesore.
Previše prozora, nedovoljno ljudi.
Ne možemo sve štititi.
Imaš pravo, Helsinki.
Zbilja imaš pravo, ali...
ova zgrada...
ima određene trikove.
Na ovaj se dio Španjolske banke moramo usredotočiti.
Ovu konstrukciju pojačavaju betonski zidovi
i čelične ploče debljine 180 cm.
Izvana
to je golemi sef.
Iznutra je neprobojna tvrđava.
Kad se proglasi crvena uzbuna, nitko, ali baš nitko
ne smije ulaziti ni izlaziti cijeli sat.
U tome vremenu moramo se domoći ključnoga dijela
za drugu fazu plana.
Kojega dijela?
Guverner Španjolske narodne banke...
bit će u svom uredu,
a štitit će ga pet osobnih tjelohranitelja
bez smisla za humor.
Poput strašnog vlaka smrti.
Svi znaju da se nešto događa
i da će te nešto zaskočiti, ali nitko ne zna odakle.
Guverneru, ja sam poručnica Lorenzo.
Pođite s nama.
Čeka vas oklopno vozilo za evakuaciju.
Hvala, Amanda.
Zasad ne kanim napuštati ured.
Gospodine?
To je zapovijed generala Salasa Núñeza.
-Iz JEMAD-a. -Primio sam zapovijed,
ali ne mislim je izvršiti.
Ne napuštam banku dok ne ode i posljednji službenik.
Želite li me odvesti,
morat ćete sjesti i čekati.
Je li tko za kavu?
Amanda, molim te.
Uđite.
Tada sam se pitala o čemu razmišlja Nairobi.
Ja sam imala samo jednu misao:
podići pušku i zapucati na tu bagru.
Odmorite se.
Sjednite.
Smijem li pitati u kojoj ste pukovniji?
Mi smo desantni opkopari
iz BRIPAC-a.
Šesta brigada.
Bavimo se razminiranjem u Maliju, Libanonu
i Afganistanu.
Petero tjelohranitelja. Mi smo imale dvije puške,
možemo srediti po dvoje.
No jedan je bio viška.
Opasan je to posao.
Usput,
kako se razmontira mina?
Ovisi.
Mnogo je vrsta mina
i svaka ima drukčiji mehanizam.
Zelene papige, leptiri, PMF1...
Neke se aktiviraju metodama
koje bi deaktivirale druge.
Neke aktivira senzor pokreta.
A neke...
eksplodiraju kad se otvore. Neke puknu
kad im se previše približite.
Smijem li na toalet?
Naravno. Možete na moj.
Ispričajte me.
Amanda, molim te.
Ovuda.
Najgore su ruske.
Profesor nas je pripremio na svaku situaciju.
Ali budimo iskreni...
Teorija je jedno.
A praksa nešto posve drugo.
Idemo!
Brže!
Ovdje ste sigurni.
Nema razloga za brigu među piscima i pjesnicima.
Smirite se.
Ruke uvis.
Ovako. Kao u pljački.
Idemo.
Izvrsno.
Dame i gospodo...
zovem se Palermo.
Imam dvije vijesti za vas.
Dobru i lošu.
Loša je da je napadnuta Španjolska narodna banka.
A dobra je...
Mi smo napadači!
Smirite se!
Svi se smirite!
VP13.
VP13?
Imaju elektronički fitilj
kojim upravlja seizmički senzor.
Dotaknete li ih...
najebali ste.
Bila ih je hrpa u Afganistanu.
-Vidim da ste prošli obuku. -Ne mičite se.
Dobro ste, poručnice?
Poručnice!
Guverneru...
Sad morate poći s nama.
Ustanite.
Pođite sa mnom!
Što radite?
Ne mičite se.
Spusti oružje!
Ne miči se!
Baci oružje!
Pa...
Čini se da smo u pat položaju.
Pusti poručnicu.
Zašto misliš da smo u pat položaju?
Ti nećeš ubiti guvernera,
ali ja ću koknuti ovu kuju.
Učinit ću to.
Gandia!
Pusti djevojku.
Smiri se, Amanda.
U redu je.
-Gandia, pusti je. -Ne.
Ne želim da itko strada. Zapovijedam ti.
Gandia, pusti djevojku!
Idem s njima. Ne želim da išta poduzimate.
Tako.
Ne znam što kanite, ali nikako ne možete izaći.
Onda ćemo ostati.
Paljba!
Sranje!
Koji vrag?!
Sranje! Koji se kurac dogodio?
Koji se kurac dogodio?
Sranje! Dobro...
Što radiš?
Silaze. Mi moramo gore.
-Idemo dolje. -Zašto?
Ostanemo li, pobit će nas. Moramo dolje.
Provalimo, na Tokijin način.
Krećemo.
Sad pripadate našoj divnoj talačkoj obitelji.
Nekoliko dana bit ćemo posve izolirani.
Stavite maske, molim vas.
Stavite jebene maske!
I kako se nitko ne bi junačio,
predajte mobitele mome prijatelju Denveru.
Ovako ćemo...
Podignite ruke ako ste roditelji.
Dobro.
Vaše ćemo mobitele označiti crvenim,
imate pravo na jedan poziv na dan.
Čemu to, idiote?
Jer ja tako kažem, ja sam koordinator.
Pohađao si tečaj?
Jesi li tatica godine?
Odmah predajte mobitele!
A ova bijela jagoda?
Bože! Takav si snob, Tokio.
Slatkiš mali.
Kako se zove?
Pitaj oca.
Cincinnati.
Ne, daj!
Ljubav mog života do mene
htjela je da bude Cynthia ako bude curica.
Međutim...
Pogrešno su protumačili UZV.
-Kako? -Otišla sam samo na prvi.
Sjećaš se gdje?
-Da. -U bolnici na Sulawau.
-Sulawesiju. -Sulawesiju.
-Ondje.
Sličilo je prljavoj garaži.
Nevjerojatno!
I nismo se vratili.
Tijekom rata izvadili su metak iz mene u garaži za traktore.
-Nisi mi to rekao. -Jesam.
-Gdje? -U dupetu. Želite vidjeti?
-Ne... -Ne!
Pokaži im svog ljubimca. Daj, Helsi.
-Ne. -Hajde, pokaži im svog ljubimca.
-Ljubimca? -Obitelj smo.
Dobro, pogledajte. Imam novi...
Ne!
Ne gledajte to!
Što radiš?
-Govori. -Hej, debeli,
želiš da ti dresiram medvjeda?
Znam dresirati životinje.
-Jesi li htjela curicu ili dečka? -Bilo nam je svejedno.
Posve svejedno. Voliš i njega i nju, što god da izađe, zar ne?
Što?
Dečko?
Dečko je.
Dečko je!
Dečko je! Dečko!
Dečko! Dečko!
Dečko!
Dečko! Dečko!
Što da kažem? Bio sam sretan.
Dečko je!
Cijeli je grad odzvanjao. "Dečko je! Dečko!"
I tako je bilo. Od Cynthije...
Cinthy...
Cincy-nati. Cincinnati.
Lud si.
Logično.
Nazvan je po gradu.
Poput cijele obitelji.
Ove obitelji.
Cincinnati.
Nije li tako?
U redu je, ljubavi. Sinčiću moj.
-Za Cincinnatija! -Da!
-Sve najbolje! -Uzdravlje.
Živjeli!
Tako.
Ljudi...
Želim vam zahvaliti na svemu.
U Riovo ime, i u moje.
-Hvala. -Za Rija!
Za Rija! Uzdravlje.
Uzdravlje.
Ovo radimo za Rija, Tokio, ali...
i za sve nas.
Misle da mogu samo pobijediti.
Love nas kao da smo psi i tjeraju iz rupa...
Muče nas, krše sva ljudska prava. Sve je dopušteno.
Skrijemo li se poput štakora,
napast će ponovno.
Jedan po jedan.
Samo je jedno rješenje.
Moramo se suočiti s njima.
Slušajte...
Sve na ovome svijetu...
mjeri se jednostavnom vagom:
dobici
i gubici. A sad...
oni misle da nemaju što izgubiti.
A kad misliš da nemaš što izgubiti...
postaješ hrabriji.
Pa...
Mi ćemo...
im pokazati...
koliko toga...
mogu izgubiti.
Gdje je guverner?
Gdje je?
Palermo!
Imamo problem.
Tokio.
Samo polako.
-Tokio. -Polako.
Na tri pucaj i sagni se.
Jedan...
Dva...
Spustite oružje!
Dame i gospodo, dopustite da se predstavim.
Ja sam Palermo i vodim ovu pljačku.
Ciljajte moja prsa, najvrednija sam meta.
Ciljaj u nju!
U nju.
Dobro...
Imam nekoliko sekunda prije pucnjave.
Može kratak razgovor o anatomiji?
Ljudska bića imaju dva oka.
Za razliku od kameleona,
oči su im smještene naprijed te su fiksirane.
To je očit hendikep u pucnjavi.
Pucaj i tvoje će cure biti mrtve.
Tebi se obraćam, Gandia.
Znam da nedjeljom ideš na streljanu,
da čitaš kataloge oružja.
Cijeli jebeni život čekaš ovakvu priliku
kako bi postao junak.
Dat ću ti savjet:
misli na Marisu,
zamisli anđeosko lice sina Juanita...
i polako spusti pušku.
Dobro.
Tada je Profesor shvatio
da će se ovaj posao znatno razlikovati od Kraljevske kovnice.
Ovaj plan nije došao iz njegove glave
i nije imao dovoljno vremena da ga učini svojim.
Da je imao tipku za premotavanje, odmah bi je pritisnuo.
Ali nije je imao.
Jesi li dobro, Tokio?
Reci nešto!
Jesi li dobro?
Provjeri Palerma!
Ispalili smo sve metke u prsluke, kako je Profesor rekao.
-Pomozi Palermu! -Zakasnili smo.
Probudi se! Probudi! Gdje je guverner?
Moramo ga iznijeti odavde! Nađi nosila!
Sranje! Sve je otišlo kvragu. Ima stakla u očima!
Bože!
Pomozi mi!
Mičite se!
Krećite se uza zid! Uza zid!
Hajde! Idemo!
Hajde! Brže!
Idemo!
-Još malo. -Pazite!
U redu je.
Analgetici!
Smiri se. Polako ću ti ovo skinuti.
Polako...
Izvrsno.
Dobro. Otvori oči. Polako.
Hajde.
Izvrsno.
Ne mogu ih dugo držati otvorenima. Ne mogu.
Vidiš li?
Kurca ne vidim. Što se događa?
Sranje.
Dobro...
Vidiš li svjetlost?
Kao da sam na Maracani.
Znači li ti to što? Misliš da si okulist?
Treba okulista!
Moramo zvati Profesora.
Vidim krhotine.
Dobro. Stockholm, prva pomoć broj 4.
-Kirurška. -Dobro.
Brže!
-Što smjeraš, Tokio? -Izvadit ću ih.
-Kako? -Pincetom.
Ja ne bih, Tokio. Nazovimo Profesora i pustimo troje talaca
-u zamjenu za okulista. -Hej!
-Začepi i otiđi! -Dobro.
Slušaj me, Palermo.
Moja je ruka mirnija od ruke švicarskog urara.
Povadit ću te krhotine stakla.
Znaš zašto koriste lasere pri operaciji očiju?
-Da. -To je sitnica.
Preciznost. Moraš biti vrlo precizan za operaciju očiju.
Vidi ovo, Denvere.
Gđica Tokio koristi istu pincetu
kojom uređuje donju šumicu.
Molim te!
Glupost!
Ponovi to.
Hajde.
Šalio sam se.
Uvjeren sam da ti je breskvica poput svile.
A sad reci: "Više nikad
neću spominjati pice svojih kolegica."
Više neću spominjati pice svojih kolegica.
Nisam razumjela.
-Više ti neću spominjati pičku. -Super, Palermo!
-Na raspolaganju smo ti. -Poslije ćemo riješiti oči.
-Denvere, zdesna. -Što da radim?
Pruži ruku. Bit ćeš moj pobočnik.
-Želiš da ti budem pas vodič? -Tišina!
-Tokio! -Što je?
Pod nama je 14 tona čelika. Reci mi da je Nairobi s Bogotom.
Jest.
Idemo.
Slušaj, što radiš?
Svezat ćeš nas poput pasa?
Ne, dragi.
Svi smo ovdje obitelj. Javi potjera li te piškiti.
Ubit ću te.
Guverneru, oprostite.
Čuvat ću vam ovo.
Molim vas za pozornost.
Postavili smo 460 kg eksploziva
na sva vrata, prozore,
na sve ulaze i izlaze i ako netko pokuša pobjeći...
Bum!
Pobjegli biste u komadićima.
Ne isplati se.
Moramo zajedno ostati ovdje nekoliko dana,
no u tom ćemo razdoblju
štititi sve vas.
A vi ćete štititi nas.
Krasno!
A sad možete skinuti maske kad želite.
Sad!
Kako se osjećate?
Kako ste?
Sad kad si vidimo lica,
predstavljam vam g. Bogotu.
Izabrat će četiri dragovoljca.
Ja sam Bogotá i došao sam odraditi teži dio posla.
Radit ćemo na više od 65 stupnjeva Celzijevih.
Mislit ćete da ste u spalionici.
Radit ćemo u smjenama od 12, 14, 16 i 24 sata.
Koliko god izdržite.
Tko je za?
Ime!
Agustin.
-Montero. -Što radite ovdje?
Ja... razmjenjivao sam novac.
Istupite.
Čestitam, vi ste prvi dragovoljac.
-Idući. -Miguel Fernández Talanilla. Iz Murcije.
-Dobro. -Čime se baviš, Miguele?
Radim u Operativnim sustavima.
Informatičar.
-Nekvalificiran. -Da. Idući.
Ime i što radite ovdje?
Alfonso.
Imam... Imao sam sastanak sa Službom za dugove.
Istupite. Čestitam, vi ste drugi dragovoljac. Idući!
Ime? Što radite ovdje?
Amanda. Guvernerova sam tajnica.
Nekvalificirana. Dalje!
Ime!
Matías Caño.
Kvalificiran. Istupite.
-Ne, gospođo. -Bez gospođa.
-Naprijed, vi ste idući dragovoljac. -Nisam dragovoljac.
Dobro. Vidite li ovaj prst?
Taj prst pokazuje dragovoljce
i neprestance pokazuje vas.
Stoga istupite jer odsad ste dragovoljac.
Gospođo, nisam dragovoljac.
Kako se zoveš?
Matías Caño.
Kako?
Matías Caño.
Dobro, Matíase Caño.
Smjesta kreni sa mnom, jebote.
Idemo, hajde.
Idemo!
U dizalo!
Ne mičite se!
Uđite!
Što je to bilo?
Budalo!
-Zašto nisi htio biti dragovoljac? -Da izgleda uvjerljivo.
Uvjerljivo? Misliš da si Anthony Hopkins?
Morao sam glumiti taoca.
Zajebavaš me? Od producenata Dolazi sa mnom,
-kovač glumac u najbližim radionicama. -Dobro sam to odradio. Glatko je prošlo.
Izgladit ću ti tu facu!
Šest godina!
Šest jebenih godina surađujem s njime
i šest sam mu puta htio razbiti glavurdu.
Dragi moji...
U idućim minutama...
čak su i vaša jaja na kocki.
Sergio!
CNI je stigao.
Ozvuči ih.
Pukovnik Tamayo.
Inspektore.
-Vrijeme eksplozije? -12:04.
Čuli smo pucnjavu, posvuda su postavili eksploziv.
-Kako su detonirali naboje? -Ne znamo.
Plastični eksploziv. RDX. Stručno sastavljen.
Blefiraju.
Ne čini mi se tako.
Ima naboja na pročelju, krovu...
Proučio sam ih. Ne bi raznijeli Španjolsku banku.
Uz dužno poštovanje, kadri su za sve.
Da se popišam ondje, ništa se neće dogoditi.
-Slušajte... -Molim vas.
Alfonso.
Kako si?
Najebao sam, Luise.
Ne mogu.
Žao mi je. Ti preuzmi.
Bez brige.
Odmori se.
Luise.
Nazovi je.
Poslao sam je da ispita Aníbala Cortésa.
Nazovi je.
Gospodo,
poznajemo sve ovdje.
Pukovnik Tamayo, obavještajac. Preuzimam operaciju.
Najprije trebam kraljicu svih kuja. Zovite Aliciju Sierru.
Na telefon.
Vratimo se na posao. Odmah nazovite inspektoricu Sierru.
Ona je.
Inspektorice Sierra, poziv pukovnika Tamaya.
Reci.
Alicia, Tamayo je.
Jesi li što doznala?
Ne zna ništa korisno, Luise.
Pošalji ga mamici na juhicu.
Malo je omamljen od droge i razgovora.
S njime na avion za Madrid.
Imaš posla ovdje.
Želim sudjelovati u ovome.
Reci mi da želiš da pastira i njegovo stado izbacim iz banke.
Upravo tako.
Jebote!
Puknut će mi vodenjak od sreće.
Žao mi je što ti moram to reći...
pred svom tom ljepotom.
No moram ti reći nešto loše.
Dijagnosticirali su mi maminu bolest.
Koliko?
Tri godine.
Najmanje. Liječnici katkad pretjeraju. Naposljetku će biti šest.
Ili sedam.
Koliko živi mačka lutalica.
Andrése.
Sve odgađamo i naći ćemo lijek u inozemstvu.
Prvo, lijeka nema.
Drugo, više uživam u pljački.
Želiš ulaznice za zatvor do kraja života?
Da ti slikar kaže da ima još tri godine života,
-tražio bi da prestane slikati? -Molim te...
Čuj...
Rekao bi Michelangelu da prestane klesati Davida?
Naravno da ne.
Rekao bi: "Naprijed, Michelangelo!
Nastavi se baviti svojom strašću."
Slikaru ili pjesniku rekao bi isto.
"Gospodo...
nastavite tražiti ljepotu."
A taj posao, Sergio...
posveta je ljepoti.
Naše remek-djelo.
Šesnaest minuta...
i 15 sekunda.
Šesnaest minuta...
i 15 sekunda.
Samo toliko.
Čim dotaknete vrata,
trezor će biti poplavljen.
Šesnaest minuta i 15 sekunda.
Toliko treba da voda dođe dovde.
Ili ćemo izbušiti rupu i zavariti povezanu cijev za to vrijeme
ili je gotovo
i završit ćemo u zatvoru
uzalud.
Jer smo provalili.
Ali to...
To...
To se nama neće dogoditi.
A nama se to neće dogoditi jer... Bogotá?
Što smo?
Jebeno najbolji.
Što smo?
Jebeno najbolji.
Ne, ne... Ne tako.
Ne možete tako rastaliti vrata od 14 tona.
Što smo?
Jebeno najbolji!
Što smo?
Jebeno najbolji!
Što smo?
Jebeno najbolji!
Mnogo bolje. Dižite koplja!
Ovo nisu vrata.
Ovo je maslac.
A vi...
Rastopit ćete ga.
Rastopljen maslac! Na mjesta!
Hajde, Sergio.
Nije tako strašno. Zamisli.
Zamisli. Možeš ti to.
Zamišljaj sa mnom.
Čelična vrata od 14 tona.
A ondje
su najbolji kovači svijeta.
Spremni?
Tika-taka, tika-taka...
Sad!
Čim dotaknemo vrata, voda će početi nadirati.
U minuti 7500 litara.
Tika-taka...
Hajde! Brže!
Nemojte stajati!
Kad se napuni...
poklopila bi te
da otvoriš vrata.
Ali nećemo otvarati vrata.
Upravo tako!
Probit ćemo ih.
Ovna za probijanje!
Idemo!
Sad!
Cijev!
Hajde! Naprijed!
Jer u tih 16 minuta
koliko je potrebno da se trezor napuni...
glumit ćemo Jacques-Yvesa
Cousteaua.
Jedan, dva, tri.
Gurajte!
Spremni!
Zavarivač će ući bez otvaranja vrata.
Ovdje.
Spremni smo.
Sve ovisi o tebi.
Najprije kisik.
-Imam vremena. -Što radiš?
-Imam vremena! -Koji kurac?
Kisik! Bogotá!
Sranje! Zašto? Zašto netko uvijek mora glumiti junaka?
Netko se uvijek mora junačiti!
I ondje, dok razina vode raste svakom sekundom,
počinje prava maštarija o novome tisućljeću,
zavarivanja s obiju strana
male povezane pretkomore.
Razina vode sve je viša.
Nije li bolje od filma s Bondom?
Ni James Bond ne bi uspio tako brzo zavariti pretkomoru.
Upravo tako!
Zato ćemo imati najboljeg zavarivača na svijetu.
Ako voda prijeđe preko vara ili ako var nije savršen...
voda će se probiti takvom silinom da ćemo trebati 4-5 dana da ga izbavimo.
Da, umro bi.
Umro bi!
Ali što je pljačka bez rizika?
Hajde! Ne tratite ni sekunde!
Brate, nemojmo sada razmišljati o tome.
Hajde! Još samo jedna minuta!
Daj mi još samo jednu minutu!
Tko može osmisliti takav plan?
Tko?
Ulazim!
Povezana pretkomora.
Poput batiskafa.
Zatim,
najdraži brate, navru mjehurići.
Volio si dokumentarce o oceanima.
Slijedi najljepši trenutak za tebe.
Kada uravnotežiš plovnost...
Bogotá!
Živ si!
Okreneš se...
Ugledaš mjehuriće.
Blistave mjehuriće
kako klize uza zlatne poluge
te naposljetku udaraju o strop.
Pomislit ćeš da si u svemirskoj postaji.
Ali nisi.
U trezoru si Španjolske narodne banke.
I plutaš ondje...
Kao da ulaziš u potonuo galijun.
S devedeset tona 24-karatnoga zlata.
Što kažeš?
Najljepše što sam čuo u životu.
Rekao sam ti.
Compay!
Guajira guantanamera
Guantanamera
Guajira guantanamera
Ne ostavljaj me u tami
Da umrem kao izdajnik
Ne ostavljaj me u tami
Da umrem kao izdajnik
Dobar sam koliko sam dobar
Umrijet ću okrenut k suncu
Okrenut k suncu, brate.
Želim umrijeti na plaži.
Želim da sudac kaže, kad podigne moje truplo: "Sretnik".
Guajira guantanamera
Zaplešimo.
Guantanamera
Guajira guantanamera
Pleši sa mnom.
Djeco moja, djeco...
Pogledajte što sam donijela.
Uzela sam si lijepe naušnice. Vidite?
Zlatne! Divno zlato!
Tako je!